Režie:
Robert YoungHudba:
Richard HarveyHrají:
Thomas Kretschmann, Troy Garity, Franka Potente, Stephen Fry, Stephen Greif, Tereza Srbová, Judit Viktor, Béla Fesztbaum, Stephen Buhagiar, Dénes Bernáth (více)Obsahy(1)
Natočeno na základě závěrečného vyznání Adolfa Eichmanna mladému izraelskému vyšetřovateli Avner Lessovi. Eichmann, který byl hlavním hitlerovským architektem konečného řešení židovské otázky, tak činí těsně před svou popravou v Izraeli. Chycen zpravodajskými agenty v Argentině 15 let po druhé světové válce je nejhledanější muž světa pokořen a pravda odhalena. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (82)
Herecké duo Troy Garity a Thomas Kretschmann rozehrává na poli 100 minut přímo herecké orgie. Ty pohledy a jednotlivé vzdechy, které posléze podtrhují dobrými replikami, je stejně tak zajímavé, jako celý soudní proces s touto nacistickou zrůdou. Toho se zde ale vlastně nedočkáte. Zároveň je to jeden z filmů, který své židovské babičce nepouštějte, pokud nechcete aby dostala infarkt. A přesto vše, je toto drama, které není tak kvalitní jako špička tohoto žánru: Schindlerův seznam či Pianista. Hold konkurence je vysoká a Adolf Eichmann z tohoto pohledu je pouze lepší průměr. Ale i díky Bohu za to. 75% ()
Adolf Eichmann byl magor a díky tomuhle filmu je to nádherně znát. Přál jsem mu po tom všem z celýho srdce ten pocit, kdy on sedí v cele a pod ním čeká celý národ, aby si z něj udělal kostky do guláše....a to ho tam prosím drželi hodně dlouhou dobu. O čem pak takový člověk přemýšlí, to mi je záhadou. Spíše se divím, že se Eichmann tak dlouho držel. Vůdce byl zřejmě pro pár jedinců velký pán, kterého měli skutečně uber alles. Jenže pravda je taková, že Eichmann byl jediný popravený člověk v Izraeli, a doufám, že také poslední. Udělali to hezky, jak se sluší a patří. I když možná tak, jak si to Eichmann přál, a plnit sny těhlenctěm sráčům by neměli ani po válce. I tak ale dostal co zasloužil. Lepší pozdě, než vůbec, no ne? ()
Tváří v tvář vykonavateli zla. Dokonalý příklad chladnokrevné, mrazivé, lstivé a vychytrale prolhané podoby osobnosti. Člověka, který na povrch působí, že je tvrdý jako kámen. Vystupuje krutě, nepřístupně a neporazitelně, ale uvnitř je zbabělcem, slabochem a neuvěřitelně malým člověkem se svým vlastním strachem a nočními můrami. Při určitých záběrech kamery na Eichmanna, při pohledu na jeho šílenou a přitom tak klidnou tvář, na jeho nepřítomné oči za velkými brýlemi, mi připadal podobově srovnatelný s fotkami ruského kanibala, přezdívaného "The Rostov Ripper" Andreje Chikatila. Thomas Kretschmann musel být v minulém životě mužem pochodujícím v holínkách, oblečeným v uniformě a zvedajícím pravici. Jinak si nedovedu vysvětlit jeho časté, a tak strhující herecké ztvárnění pohlavárů Třetí říše. Troy Garity skvěle ztvárnil vyšetřovatele, jemuž při postupných návštěvách "šéfa" konečného řešení, zůstaly jen neuvěřitelně prázdné oči. Není možné, aby se člověk setkal s různými formami zla a jakési geniální šílenosti, aniž by tím nebyl jakkoli poznamenán. Je to snad jakási zvrácená fascinace smíšená s odporem, která přitahuje člověka ke zlu, jeho formám a nekonečné prázdnotě. Podobným příkladem byť snímky 8 mm, Mlčení jehňátek a Půlnoční vlak. Film mi svým specifickým barevným nádechem a celkovým zpracováním příběhu, připomínal podobně zaměřeného Vraha od Green River. "Ukázal nám naši velikost tak, jako nikdy předtím", "Setkal jsem se s ním během státní návštěvy Palestiny, ale nebyli jsme si blízcí, on obdivoval Hitlera, ne mně", "Ten člověk nás rozdělil, úplně ti vzal duši..." ()
Kdyby se celý film věnoval pouze Eichmannovi, tak by to bylo o několik tříd výš...takhle tu ale máme druhou a naprosto nezajímavě natočenou linii o osudech vyslýchajícího kapitána a jeho rodiny...jinými slovy události, které nikoho OPRAVDU nezajímají. ()
Kým sa "Operation Finale" zaoberá únosom Adolfa Eichmanna, tento film sa snaží prezentovať jeho názory, myšlienky, pohľad na "problematiku konečného riešenie židovskej otázky". V prípade tohto, by to však chcelo poriadny "remake", ktorý by diváka po emocionálnej stránke, zasiahol omnoho hlbšie, lebo toto je "história", na ktorú sa v žiadnom prípade, NESMIE ZABUDNÚŤ. Alebo, že by sa radšej malo? ()
Sympatický T.Kretschmann opäť v nemeckej uniforme, to už človek musí naozaj počítať. Ale tie postavy mu sedia, bez debaty. Dráma o jednom z najväčších vojnových zločincov, síce až takou drámou nie je, ale je to aspoň malé oboznámenie s tým, kto to bol a ako skončil. Vojnové scény nečakajte, pár zastrelených židov tu síce bude, ale ide viacmenej o dokreslenie deja a ide prevažne o niekoľko sekundové zábery.Väčšina filmu sa odohráva v cele, kde je spovedaný a flashbackmi sa v deji vraciame späť. Režisér akosi nedokázal navodiť napätie medzi dvoma zhovárajúcimi sa mužmi v cele, hoci všetci vieme, že tieto rozhovory by mali byť korením filmu.Ťažko povedať kde nastala chyba. Dialógy sú hodnoverné, herci slušní, hlavne Kretschmann, ktorému plešina a okuliare slušne pomohli k tomu, že sa Eichmanovi na dobových fotkách vážne podobá. Film nenudí, hlavne by nemal nudiť všetkých, ktorých 2.sv.vojna zaujíma. Bohužiaľ výsledok je iba priemerný. A ani neviem, či si tento film zaslúžil taký krásny hudobný motív. Film 6/10. ()
Film o vyšetrovaní nacistu Adolfa Eichmanna, hlavného aktéra konečného riešenia židovskej otázky, ktorý sa až do konca snažil popierať svoju zodpovednosť za vyvraždenie niekoľkých miliónov Židov a nakoniec bol dôkazmi usvedčený a popravený obesením. Iste zaujímavý námet na film, ktorý by sa ale podľa môjho názoru dal spracovať aj zaujímavejším spôsobom. Za videnie ale určite stojí, napríklad aj kvôli svojmu výchovnému podtextu. Thomas Kretschmann odviedol bravúrnu prácu a stvárnil Eichmanna dokonale. Po tomto filme by som všetkým odporučil zhliadnuť film - Conspiracy (2001). ()
Zklamání. Film ani nepojednává o únosu Mosadu Eichmanna z Argentiny, ani o jeho soudním procesu. Je to spíše o tíze, kterou na bedra vyšetřovatele vložila Izraelská vláda. Ten se snaží Eichmanna dostat na základě spravedlnosti a práva a dává dohromady důkazní materiál a svědectví přeživších. Tím paradoxně proti sobě poštvává veřejnost, protože ta chce pro vraha jen jediný trest a nejraději by jej zlynčovala někde veřejně na ulici. Film se tak potácí mezi rozhovory s již uvězněným Eichmannem, retrospektivními náhledy do dob druhé světové války (těch je ale minimum) a do rodiny vyšetřovatele. Škoda. ()
Uniká mi důvod proč byl vlastně film Adolf Eichmann natočen. Tedy spíš proč je vlastně o něm, když o něm není? Daleko zajímavější je linka mladého vyšetřovatele a jeho rodiny, která neustále někam směřuje ale nakonec vlastně nikam nedospěje. O Eichmanovi všichni víme co byl zač a celý film vlastně nedokáže ani pouhému absoloventovi základní školy říct cokoli navíc, co by přesahovalo konstatování, že Eichmann byl masový vrah, který při výslechu neustále lhal. Celý film tak vlastně pouze sledujeme, jak se ho vyšetřovatel na něco ptá a on vždy vše popírá. Žádný vývoj ani na straně vyšetřovatele ani na straně Eichmanna. Film tedy nefunguje jako drama (nerozvíjí žádné charaktery, situace se nevyvíjí, není určen hlavní hrdina atd.) ale ani jako dokument (nepřináší žádné nové informace). Funguje pouze jako podařený kamerový showreel... ()
Celé je to ke škodě věci velice roztříštěné. Jako by se tvůrci mezi sebou nebyli schopni dohodnout, zda chtějí sledovat Eichmannovo nitro pokryté kůží z důvěry v Hitlera a rozkazy nadřízených, anebo trápení vyslýchajícího izraelského důstojníka. Obojí by asi samo o sobě mohlo být zajímavé, ale takhle dohromady je to trošku maglajz. ()
Tak rutinérské zpracování nezachrání ani zajímavý scénář. ()
Niečo na spôsob duel Frost/Nixon, samozrejme minimálne o triedu horšie... Istá snaha o niečo hĺbšie, avšak v závere len povrchné prevedenie, ktoré sa stráca vo vlastnej časovej línii... 5/10 ()
Historická postava poskytující půdu pro příběh až podezřele příliš vzbuzuje zvědavost a zájem; proč tedy film nesoucí jeho jméno je o jakémsi židovském vyšetřovateli? Člověk by čekal, že se děj ponese v duchu výslechů z jeho úhlu pohledu - nikoli jako snímek, který zachycuje strasti zmíněného policisty. Neříkám, že to někoho nemusí zajímat, ale člověk bez informací o Áďovi II. si z tohoto filmu o něm v podstatě nic neodnese. A to je mu Kretschmann setsakramentsky podobný. Svojí postavu cynického funkcionáře, kterému se přímo přisuzuje největší genocida moderních dějin, ztvárnil perfektně, ale nedostal se mu potřebný prostor aby ukázal, jak jí ještě podá. Eichmann byl z dochovaných dokumentů rozenej psychopat, co v mysli dokázal přeskočit z drakonickýho komandéra na servilního přizdisráče a ještě u toho svést židovku. Z Hitlerový smetánky dost možná nejpozoruhodnější osobnost, které se ještě úspěšně dařilo 15 let žít v utajení. Soudní proces, mediálně nejvýživnější od Norimberku, s tímto člověkem by si podle mě zasloužil zcela jiné režijní pojetí. Kor když se jedná o jediný celovečerní film třetího tisíciletí na toto téma. Vypadá to tedy, že jsem po zhlédnutí zklamanej, ale opak je pravdou. Tmavošedý vizuál spolu s tísnivým prostředím vyšetřovací cely s přítomností největšího masovýho vraha dokáže celkem efektivně i ve své letargičnosti diváka strhnout a vzbudit i nějaké ty emoce. Pro příště ale zkuste třeba film nesoucí jeho jméno natočit o něm. Subjektivní vsuvka na závěr - proces byl největší fraška. Obhajoba Já jen plnil rozkazy! mohla fungovat u Hesse a spol., ovšem nikoli u Eichmanna, který je sám vydával. Divím se tedy, že tyto slova z jeho úst nezpůsobila soudci a přítomným implozi hlavy. A když Izrael před rozsudkem zruší trest smrti tak to byla od začátku jen jedna velká medializovaná uhlazená vražda. Čemuž se nedivím, ale aspoň tomu nemuseli říkat "proces". 70 % ()
Režisérův záměr obohatit děj osudy a rodinnými trablemi vyšetřovatele jsem skutečně nepochopil. Jestliže film nese název Adolf Eichmann a je ryze životopisným snímkem, tak nevidím důvod proč tam cpát něco, co nikoho nezajímá a co dějový koncept jen roztříští. Navíc Eichmannův příběh je dostatečně silný a vyvolává pocity sám o sobě, čili žádné koření navíc skutečně nepotřebuje, ale k věci. Film je ve výsledku suchým béčkem, které žádné hlubší pocity nezanechá, ovšem jedno velké plus tu je a to Eichmann sám. Nezaujme jen podoba se skutečným Eichmannem nýbrž i věrohodné ztvárnění z hlediska charakteru a vystupování. Nepřístupnost, chlad, vyhýbavost a především lstivost. Typické vlastnosti, za jejichž efektní znázornění můžeme vděčit skvělému Kretschmannovi, který má nacistické pohlaváry zřejmě v oblibě ( myšleno v rámci jejich ztvárnění). Herec pro hlavní postavu zvolen dobře, zbytek vyšumí do ztracena. 60% ()
Eichmann byla vcelku zajímavá figura, která toho měla na svědomí fůru. Přitom zločiny páchal podepisováním papírů, vytvářením seznamů a razítkováním... Takový státní zločinec moderní doby. Jeho život za války je zajímavý. Jeho útěk a život v anonymitě je zajímavý. Jeho únos je velice zajímavý. Tenhle film ovšem zajímavý není. Chybí mu v podstatě cokoli, co by ho takovým mohlo udělat. Střídají se tu v podstatě tři situace. Nezajímavý izraelský policajt a ničím nepřínosná linie s tím, jak si doma stěžuje. Lacině natočené vzpomínky na válku. A pak rozhovory s Eichmannem, kde mu policajt vždycky ukáže lejstro a Eichmann ho popře. Tak nějak nevím, proč vlastně tohle někdo točil... Zrovna o tomhle tématu a dokonce i tomhle člověku se toho už natočilo docela dost... a skoro všechny ty filmy jsou lepší a přínosnější. ()
Příběh s hodně silným potenciálem rozmělněný v laciném televizním provedení. Aby to dostatečně zapůsobilo, musela by být Eichmannova zvěrstva zobrazena také vizuálně (ve filmu jsme se dočkali pár střípků, které ale nebyly dostatečně působivé - když to řeknu poněkud cynicky, tak i vězni z koncentračních táborů vypadali až moc vykrmeně a zdravě). Thomas Kretschmann byl obsazený výborně, zato vyšetřovatel byl hodně nemastný neslaný, moc emocí se z něho vyčíst nedalo. Z celého filmu mi tak utkví v paměti asi jen dvě scény - dopis a židovské miminko. ()
Průměrná rekonstrukce výslechů Adolfa Eichmanna, které vedl kapitán Avner Less. Čekal jsem něco více životopisného, ale tady nešlo ani tolik o Eichmanna, jako spíše o kapitána Lesse, o tom jak to prožívala jeho rodina a on sám - a nutno dodat, že to bylo silně nezáživné. Třeba jsem vůbec nechápal tu vlnu nenávisti, která se proti Lessovi zvedla. Pořád jsem si říkal "Sakra, tak on ho chce usvědčit a pověsit, tak proč ho terorizujou?". Navíc lessův představitel byl pro mě totálně necharismatický a vůbec mi nesedl. Naopak výborný byl Thomas Kretschmann jako Eichmann - ukázal ho, podle mě, přesně takového, jakým tenhle parchant byl a i vizážisti odevedli skvělou práci - kdo zná dobové fotografie, tak mi dá za pravdu. Nicméně čekal jsem podstatně víc. 50% ()
Dokonalý - vynikající film s dokumentárními prvky, není co dodat, to se musí vydět ()
V máji 1945 bola tretia ríša porazená a Spojenci začali stíhať nacistických zločincov, ale o Adolfovi Eichmannovi a jeho úlohe v hromadnej likvidácii Židov sa takmer nič nevedelo. Veď nebol v zozname vojnových zločincov v Norimberskom procesu. Jeho meno sa začalo častejšie skloňovať až po výsluchu jeho podriadeného Dietera Wislicenyho v novembri 1945 (poradca pre židovské otázky na Slovensku, organizoval deportáciu 60 tisíc slovenských Židov a 4.5.1948 v Bratislave odsúdený k smrti). Až do roku 1948 po ňom nepátrali ani lovci nacistov, dokonca ani Simon Wiesenthal (ten o ňom nikdy nepočul). Na jeho existenciu upozornili až americké spravodajské služby (CIC). Obersturmbannführer (podplukovník) Otto Adolf Eichmann v máji 1945 sa ukryl do Álp v Rakúsku do mestečka Altaussee. Prevliekol sa do uniformy luftwaffe zmenil identitu na slobodníka Bartha a vybral sa do Nemecka. Neďaleko Ulmu ho zadržala americká vojenská hliadka, vystriedal niekoľko zajateckých táborov a nakoniec ako Otto Henninger bol Američanmi prepustený. Dva roky (1947-1949) pracoval ako drevorubač v blízkosti Brém, potom choval sliepky a na začiatku roku 1950 ho oslovili príslušníci tajnej organizácie Odessa zaobstarali mu falošný pas na meno Riccardo Klement a vízum do Argentíny a odoslali do Talianska, tu 17.6.1950 nastúpil na parník Giovanni a do Buenos Aires doplával 14.7.1950. Tu bola veľmi silná predvojnová nemecká komunita a tí sa potom o vojnových zločincov už postarali. Nastúpil do zamestnania v stavebnej spoločnosti CAPRI v severozápadnej časti Argentíny v provincii Tucumán (spoločnosť vlastnil nemecký podnikateľ Horst Carlos Fuldner a zaoberala sa výstavbou vodných elektrárni). Jeho úlohou bolo meranie prietokov riek v danom regióne. V roku 1952 prišla za nim aj manželka s deťmi. A keďže deti si na neho už nepamätali bol pre nich strýko Riccardo a deti sa volali Eichmannovi. V roku 1953 prišiel o prácu, rodina sa presťahovala do Buenos Aires štvrť Olivos ulica Chacabuco kde si otvoril práčovňu, potom obchod s látkami, predával hygienické zariadenia, choval králikov a nakoniec nastúpil na jar 1959 ako mechanik a zvárač do Mercedes Benz. A keďže sa Klement (Eichmann) svojou minulosťou vôbec netajil došli informácie o jeho pobyte až do Mossadu. Jeho šéf Isser Harel poslal v roku 1958 v krátkom časovom slede dvoch agentov. Obaja však po povrchnom pátraní dospeli k záveru, že v takom zapadákove (myslené štvrť Olivos) nemôže tak vysoko postavený nacista bývať. Riaditeľ prípad uzavrel a odložil ad acta. Ďalšie podrobnosti z archívu po jeho otvorení po 70 rokoch u filmu Operation Finale. ()
Tak jako je Karel Roden v Hollywoodu často obsazován do rolí ruských boháčů, tak podobně Thomas Kretschmann je často navlýkán do urniforem nacistů. V tomto filmu se dozvíme jak byl Eichmann dopaden a vyslýchán. Eichmann není úplně špatným filmem, ale semtam mě trochu nudil. Pro mě 60%. ()
Reklama