Režie:
Fatih AkinScénář:
Fatih AkinHudba:
ShantelHrají:
Tuncel Kurtiz, Hanna Schygulla, Nejat Isler, Lars Rudolph, Nurgül Yeşilçay, Patrycia Ziolkowska, Turgay Tanülkü, Annette Uhlen, Baki Davrak, Nursel Köse (více)Obsahy(1)
Nejat patří ke druhé generaci tureckých přistěhovalců do Německa a váží si svého postavení, dosaženého díky vzdělání. Neschvaluje poměr svého otce s prostitutkou Yeter. Názor změní, když se dozví, že otcova přítelkyně posílá do Turecka peníze, aby její dcera mohla studovat. Ženina smrt, zaviněná prchlivostí otce, postaví mezi něj a syna hráz. Muž je odsouzen a Nejat odjíždí do Istanbulu hledat dceru Yeter. Netuší, že Ayten jako politická aktivistka už dříve uprchla před tureckou policií do Německa, kde se spřátelila s německou studentkou Lotte. Když je Ayten zatčena německou policií, vyhoštěna do Turecka a tam uvězněna, Lotte se přes odpor své matky za ní vypraví. Zákonitým dílem náhody se Lotte setká s Nejatem, který v Istanbulu zůstal, a události, jež dívka rozpoutá svým odhodláním sejít se s uvězněnou přítelkyní, ovlivní jejich osudy. Jednoho dne se do Istanbulu vypraví i Lottina matka, aby tváří v tvář životu na druhé straně přehodnotila své postoje. Film získal Cenu za scénář na 60. ročníku festivalu v Cannes. (Bontonfilm)
(více)Recenze (74)
ocenenia : MFF Cannes 2007 - Najlepší scenár (Fatih Akin) ()
Jsou lidské mozaiky, kde se jejich aktéři musí propojit, i kdyby u toho měly praskat scénáristovi klouby. Jsou taky nitky, co se v uzlíku nezasnoubí a místo vytrvale ale beznadějně kroužícího korálku se na ně navlékne něco jiného a je z toho zase jeden z Akinovo nehledaných krásných objevů, tentokrát o odpuštění. ()
Lahůdka, která nemusí být novátorská, aby v hlavě táhle dozvnívala. ()
Zlatá Palma - výběr ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $742,349║Tržby Celosvetovo $17,559,689║ ()
Turecko-německá variace na Babel. Čirý konstrukt s místy mělkými charaktery, volně plujícími motivacemi a příliš mnoha nahodilostmi (způsoby smrti, nástěnka), přesto ve mně bloudění po trase Istanbul-Brémy zanechalo dojem, že Akin znovu dokázal o generačních propastech, pocitech odcizení a pohodlné letargie, o bezcílném nebo pošetilém bloumání životem natočit civilní a intenzivní výpověď, která přesahuje politicky korektní škatulku multikulti artu. 75%. ()
Opět jeden z těch filmů, kde mě mrzí, že musím jít s hodnocením dolů, protože některé počiny Fatiha Akina jsou jinak výborné. Tady bych byla asi taky spokojená, ale na konci jsem si uvědomila, že tam bylo tolik neuvěřitelných situací, či náhod, které to celé srazily o jednu hvězdu dolů. Někdy se zdá svět tak malý, že se stanou věci, kde nám zůstává rozum stát, možná se to stalo alespoň někomu z nás, ale co je moc, to je moc, tady si scénárista přece jen trochu zapřeháněl a přitom téma nebylo vůbec špatné. ()
Zajímavá, svým způsobem napínavá a především skvěle napsaná "mozajka" á la Ińárritu. Jen je tak o 20 minut delší, než by bylo zdrávo. Krásná hudba... ()
Akin boduje. O tom žádná. Evropský divák může děkovat, že tu nějaký Fatih Akin je. Jeho brilantní, osobitý a hlavně uvěřitelný vypravěčský styl už několikrát sklízel ovoce. Nenabízí triviální příběhy, kterými by se chtěl zalíbit všem. Upozorňuje na bolavá evropská místa. Své hrdiny (žádná postava tu není hlavní) vystavuje až frustračnímu míjení, dává jim čas, nikam se nehoní. Nejat Aksu patří ke druhé generaci tureckých přistěhovalců do Německa, neuvízl v zajetí vlastní kultury, je profesorem na německé univerzitě a je svědkem, jak si jeho otec domů nastěhuje prostitutku Yeter. Ta peníze shání hlavně na studia dcery Ayten, která se ale ztratila neznámo kde. Aktivistka Ayten se nakonec najde, stejně jako její nečekaný, za to velmi intenzivní vztah s „brzy zrozenou radikálkou“ Lotte. A divák? Ten se přílišných srdceryvných objetí nedočká. I když je Auf der anderen Seite bezpochyby cítit konstruktem a je v něm až příliš mnoho náhod, snímek jako celek působivý rozhodně je!! Těším se už teď na další turecko-německé setkání.. ()
Ale kdeže Iñárritu, Akin se jistojistě inspiroval velikánem tureckého filmu Yılmaze Güneyem, který svůj majstryštyk natočil v době, kdy autor Babelu ještě tahal kačera po dvorku, a přiznal se k tomu tak, že do jedné ze scén umístil jeho portrét. A nutno uznat, že svému vzoru nezůstal nic dlužen. ()
Zatím podle mě nejslabší film Fatiha Akina. Přitom tak skvělé téma. Uvodní trojice otec, syn a prostitutka - příběh i provedení nemá chybu. Následné rozvíjení soběžného příběhu dcery prostitutky (turecké teroristky), její německé přítelkyně a její matky už mi přišlo hodně přitažené za vlasy. Když se Turkyně, která den předtím byla ještě bezdomovkyní začně sebevědomě rozcapovat v domě matky kamarádky a drze si v kuchyni před ní zapálí cigáro, tak jsem měla chuť ji dát do huby. Matka na taky působila hodně rozporuplně a vůbec jsem jí její údajnou "hipísáckou" minulost nevěřila. Sice je asi záměrem ono neuchopitelné životní míjení, ale přeci jen mi tu něco chybělo. I "svatý" a dokonalý syn, bez vlastního soukromého života, který jediný oba příběhy sjednocuje by mohl být trošku reálnější.... ()
Začínalo to velice zajímavě a šťavnatě, ale po první povídce jako by se z celé mozaiky vytratil život a film se proměnil ve vykalkulovaně, někdy až násilím skládanou stavbu, která rostla podle chladných předem rozmyšlených plánů, od nichž se odmítalo, byť i o píď ustoupit, a to i za cenu krkolomností a neuivěřitelnosti. Škoda - téma je to velice zajímavé. Kvůli němu jsem si film pustil. ()
Ikdyž bych mohl film nařknout z čirého konstruktu, náhoda je blbec a nikdy nevíte, co všechno se může stát. Na druhé straně je jedním takovým osudovým příběhem, jehož aktéři se navzájem hledají a míjejí ve dvou státech. Film není filmařsky tak zajímavý jako Babel, i přesto je příběh velice pěkně odvyprávěn. ()
Na druhej strane som samozrejme videl kvôli menu režiséra, ktorý nám pred týmto filmom pripravil silný zážitok v podobe Proti múru. Ak trochu privrieme oči, môžeme povedať, že svoj úspech zopakoval. Nie je to možno tak silné, ale stále sa jedná o kvalitný festivalový film, ktorý málo ktorého náročnejšieho diváka sklame. Podľa mňa takéto filmy nesklamú ani tých menej náročných, pretože príbehy zo života sú jasne zrozumiteľné každému. ()
Po výborném Gegen die Wand jsem dostal další možnost setkat se s filmem německého režiséra Fatiha Akina - Auf der anderen Seite. Po přečtení obsahu filmu jsem se však zděsil. Vypadalo to na patok patosu a nenáhodných náhod. Opak byl však pravdou, režisér se patetickým situacím vyhýbá, jak jen to jde a klišé se snaží obcházet (i když si občas přičichne). Nakonec byly tyto dvě hodiny velmi příjemné a asi si budu muset na filmografii tohoto pána ještě posvítit. :) ()
42nd KVIFF 2007 - OPEN EYES - Otevřené oči ()
85% Dva příběhy o smrti, které do sebe na konci dokonale zapadlnou. Lehká depresárna s jemným černým humorem, která má hlavu i patu a příběh, který vám bude ještě pár dní doznívat v hlavě. Těžklo se to popisuje, ale určitě to stojí za vidní. ()
Čekala jsem , že tou konfrontací mezi otcem, synem a prostitutkou, kterou si tatínek zakoupil natrvalo a přivedl do společného bytu se budu bavit trochu déle, to bohužel ne a film se začal ubírat trochu jiným směrem a s jinými postavami. I když se mi pak pokračování líbilo už trochu méně a tak úplně jsem nevěřila motivaci a činům všech zúčastněných, přesto jsem byla i nadále napjatá a zaujatá, kam to nakonec všechno dospěje. Samotný závěr sice vyzněl jaksi do ztracena, o to víc mě však nutí nad vším přemýšlet. ()
Ten film má neuvěřitelnou sílu. Je opravdu skvělí. Jen jsem čekala, že na vizuální stránce více zatlačí. Což se neudálo. Proto 4 hvězdy. ()
Opravdu to připomíná Babel, přišlo mi to ale trošinku více šroubované, než to mělo být. Přes slušné herecké výkony (hlavně Yetter se mi líbila - Ayten taky) film nepůsobí tolik autenticky a přesvědčivě jak by asi měl - jinak ale velmi dobrý snímek s poněkud čekaným koncem. 7,5/10 ()
Reklama