Režie:
Sidney J. FurieKamera:
Otto HellerHudba:
John BarryHrají:
Michael Caine, Nigel Green, Guy Doleman, Sue Lloyd, Gordon Jackson, Stanley Meadows, Max Faulkner, Thomas Baptiste, David Glover, Aubrey Richards (více)Obsahy(2)
Špionážní thriller patřil v 60. letech minulého století mezi klíčové žánry, přičemž ty nejpromyšlenější snímky vznikaly ve Velké Británii. Ve dvaašedesátém roce byl natočen první film s Jamesem Bondem a v pětašedesátém právě Agent Palmer: Případ Icpress, který tvoří o něco seriózněji pojatý pohled na příběhy o tajných agentech, než je tomu u bondovek... Když je uneseno několik klíčových vědců, kteří se zpátky vracejí s vymytými mozky, a tudíž neschopni dělat dále svou práci, začne se o případ zajímat britská tajná služba. Do akce je povolán svérázný agent tajné služby Harry Palmer, který se postupně zaplétá do komplikované hry plné nebezpečí a špionážních machinací, ve které mu může jít o život. (Filmhouse)
(více)Recenze (67)
Někdo unáší vědce a vymývá jim mozek a na případ je nasazen agent Palmer v podání dokonale suchého a britského Michaela Caina. Rozjíždí se tak špionážní thriler, který se dočkal dokonce dvou pokračování a ve kterém není nic jasné. Dva šéfové, milenka, američtí agenti, ti všichni můžou hrát dvojí hru. Příběh je celkem zajímavý, ale je to dokonale britsky suché a až na pár výjimek (finální výmývání mozku a odhalování zrádce) i celkem nudné. Párkrát tu někdo vystřelí, ale spíše než Bonda mi to připomínalo atmosférou Profesionály minus akce a drajv. V menší roli se ostatně objeví i Gordon "Cowley" Jackson. Každopádně jsem docela zvědavý na pokračování. ()
Prvotřídní oldschool špionáž, kterou umí Britové nejlépe. Tentokrát i s českou kameramanskou stopou. ()
Oproti Funeral in Berlin dost přímočaré a bez překvapení, nicméně pořád dobrá olschool zábava. ()
po všech stránkách nízkorozpočtový Bond... ()
Špionážní film s lehkým nádechem tajemna, kupou mrtvol a zradou, která je jasná už po půlhodině. Caine je takový nijaký, občas působí úřednicky pak zase jako Bond, zvláštní. Hodně mi lezla ne nervy příšerná kamera. ()
Agent Palmer je borec. Kde jiní hynou pod návalem byrokracie (ne, tohle není MI6, tady se opravdu papíruje), tam si hravě poradí. Je neustále mírně ironický, pohrdá svými nadřízenými, a stejně jako Bond, dokáže svést, kterou si zamane. Na rozdíl od Jamese toho příliš nezneužívá. Místo pistole užívá mozek, občas je ale zbrklý. Bohužel Palmer, kterého s lehkým odstupem zahrál Michael Caine, je to nejlepší, co v Případu Ipcress můžete najít. Bystré oko si všimne (neb nejde přehlédnout) i budoucí hlavy CI5, George Cowleyho (vlastně tedy Gordona Jacksona). Zápletka je... tedy vlastně není. Bohužel, sice se nám něco naznačuje, ale nevysvětlí. Motivace padoucha je nejasná, motivace ostatních snad není žádná. Dokonce si můžeme představit, že jde o konkurenční boj dvou různých oddělení jedné tajné služby! To by se Jamesovi nestalo. Akce? Akci nehledejte, těch pár skoro akčních scén hyne na neotřelé kameře Otty Hellera. Kamera výslovně přebíjí vše ostatní, a občas jsou její samúčelné kousky důkazem vítězství Hellera nad režisérem Furiem. Bohužel těmto hříčkám by více služela spíše černobílá, ale to se dá přežít. Na zabití nudného večera docela dobré, riziko spánku ještě před koncem je ale vysoké. ()
Michael Caine velmi dobry, hlavne jeho hlasky. Scenar dost pokulhava, ale kameraman si vyhral se zabery. Neco mezi 3 a 4 hvezdickami. ()
Vysvětlete mi jednu věc.Jak dokázal Furie natočit tento film a v posledních dvaceti letech má na kontě jedno béčko za druhým,která absolutně nikoho nezajímají a odvážlivcům,kteří se na ně podívají,můžou způsobit vážnou zdravotní újmu.Agent Palmer je špičkou mezi špionážními filmy,ve kterém eceluje Michael Caine,který má skvělý příběh a hlavně styl! Jeden z velkých paradoxů filmových dějin. ()
Špionážní až do morku kosti-pro mě vynikající. ()
Mladý Caine jako agent. Snaha o netradiční záběry. Docela depka. ()
Za samotného Palmera by to bylo rovných pět. O sám se totiž stal mojí osobní posedlostí. Vůbec nerozumím tomu, že z Bonda se stala totální klasika, a Harry je jen ten chlápek v pozadí. Přitom má víc charisma v prstech u nohou, než má Bond v celým těle. Navíc není agresivní, nemlátí ženský, nemá trapný rychlý auto, a stupidně předpovídatelné hlášky. Harry Palmer je o tři třídy výš, a proto ho tak strašně zbožňuji. Je drzý, svým způsobem loser, má silné brýle, nesnáší autority a dobře vaří. Je něco jako muž mých snů. Řekněme že Michael Caine je geniální herec s přímo nádhernou tváří, ale v postavě Harryho Palmera se jedná o něco jako o dokonalou kombinaci. Tohle celé je zasazené do špionážního, a dost promyšleného příběhu, plného změn a zvratů, s poněkud bolavým koncem. Má to svou neskutečně silnou atmosféru, je to tajemné, (ano místy trochu nudné) ale místy i pořádně zábavné. Vyhýbá se to klišé, chlapáctví, a nechybí ani špetka suchého britského humoru, a samozřejmě Palmerův neodmyslitelný sarkasmus. Ano, Palmer není dokonalý špión, ale nemilujeme lidi právě pro jejich zvláštnůstky a nedokonalosti? ()
S brýlemi pro agenta Palmera vytvořil Caine nový image špióna. Žádné pokračování s Palmerem však nenásledovalo. "I.P.C.R.E.S.S." znamená zkratku pro "Induction of Psychoneuroses by Conditioned Reflex under strESS" neboli "Indukce psychoneuróz podmíněným reflexem při stresu." ()
Brilantní špionážní kousek s dokonale suchým britským humorem. Michael Caine je herecký formát, celý film klape a vše do sebe zapadá. U mne je to tak 90 %, škoda, že se tak nedá hlasovat. ()
Pokiaľ Palmera chceme porovnávať s Bondom, treba na rovinu povedať, že pokiaľ Palmer vytiahne zbraň a otvorí dvere, tak Bond už preskákal cez 4 vlaky, odšoféroval 438 km a pretiahol zo tri bondgirl. Pokiaľ takto pracuje britská MI6, tak God save the Britain. A pokiaľ tento film získal Zlatú Palmu, tak v tom roku musela byť buď veľká bieda na filmy alebo porota fičala na niečom nelegálnom. A ešte pokiaľ by mi niekto chce pustiť ďalší film s Palmerom, tak sa pôjdem radšej ožrať - bude to užitočnejšie strávený čas. ()
Hlad po zábavných historkách ze světa špionáže byl v šedesátých letech tak velký, že si koproducent prvních Bondovek Saltzman vypůjčil skoro polovinu tehdy již slavného štábu, a jal se točit trilogii filmů s agentem Palmerem, krátkozrakou alternativou k mnohem velkolepějšímu 007, která v podání neodolatelně sarkastického Michaela Cainea vedle odhalování spiknutí vaří milenkám speciality z plechovek francouzských žampiónů. Vtipné to je o něco méně, než jsem doufal, s tím všednodenním životem hlavní postavy to tvůrci asi trochu přehnali, nicméně je to trochu serióznější pojetí než to Flemmingovo, i když to už je vlastně pomalu cokoliv. Tento jakýsi 065 se drží každopádně mnohem více při zemi, nikam necestuje, a natáčení se tak povedlo až na pár záběrů z ulic Londýna celé udržet v Pinewood studios. Jen ta samotná zápletka s vymýváním mozků hypnózou je v dnešní době hrozně cheesy. ()
Zajímavý špionážní film!!! ()
Michael Caine boduje svojou "kancelárska krysa" variáciou na Jamesa Bonda. Rozhodne ide o nadčasový film. ()
Vlastně tu zdejší částečnou adoraci filmu chápu, nebo se aspoň snažím pochopit. V hlavní roli agenta Michael Caine, produkuje jeden z producentů bondovek… ale je to nuda. Úplně nepotřebuji, aby agent cestoval po světe, balil dívky jak na běžícím pásu, ale aby se na druhou stranu zas nedělo vůbec nic, to bohužel přijmout nemůžu. Britský suchý humor mě tu absolutně minul, pro někoho strašně zajímavá kamera mi jen o to víc ubrala radost z akčních scén, jenž tu mimochodem spočítáte na prstech jedné ruky. Absence skutečného záporáka, navíc i ten jeden „twist“ dokáže někdo, kdo má pár špionážních filmů za sebou, a i díky celkově malému počtu postav lehce prohlédnout. Přes všechny zápory ale holt Michale Caine a jeho charisma funguje a je tak v mých očích záchranou celého filmu. ()
Michael Caine rozhodně patří mezi moje oblíbené herce už desítky let a ani tady mě nezklamal. Navíc ten Londýn 1965 pro mě představuje kouzlo "staré dobré Anglie". A první body jsou tu. Zápletka je dobře rozehraná, dvojití agenti zvyšují přitažlivost děje a tak film se ubírá správnou cestou. Kamera je originální a snaha o serióznost případu ze scénáře čiší. Je to samozřejmě poplatné době (jistě si pozorný divák všiml, že cílem energetického zabezpečení je chybné využití jaderného potenciálu, zatímco dnes se ví, že stačí větříček a sluníčko), i to, že strany konfliktu se tu nepojmenují, protože se zdá být jasné, kdo jsou. A i to dnes už neplatí. Konec hodně osvětlí a divák je spokojen. V hodnocení dneška ale spadne do lepšího průměru (ve své době byl na tom jistě lépe) a tak 65% vidím za zasloužených. ()
Asi jsem to prostě nepochopila. Sorry. A nedokoukala. ()