Režie:
Sidney J. FurieKamera:
Otto HellerHudba:
John BarryHrají:
Michael Caine, Nigel Green, Guy Doleman, Sue Lloyd, Gordon Jackson, Stanley Meadows, Max Faulkner, Thomas Baptiste, David Glover, Aubrey Richards (více)Obsahy(2)
Špionážní thriller patřil v 60. letech minulého století mezi klíčové žánry, přičemž ty nejpromyšlenější snímky vznikaly ve Velké Británii. Ve dvaašedesátém roce byl natočen první film s Jamesem Bondem a v pětašedesátém právě Agent Palmer: Případ Icpress, který tvoří o něco seriózněji pojatý pohled na příběhy o tajných agentech, než je tomu u bondovek... Když je uneseno několik klíčových vědců, kteří se zpátky vracejí s vymytými mozky, a tudíž neschopni dělat dále svou práci, začne se o případ zajímat britská tajná služba. Do akce je povolán svérázný agent tajné služby Harry Palmer, který se postupně zaplétá do komplikované hry plné nebezpečí a špionážních machinací, ve které mu může jít o život. (Filmhouse)
(více)Recenze (67)
Klasika, kterou tu málokdo zná, a je otázka, kolik ji zná Britů. Vynikající studie na téma tajných služeb a jejich blízkosti jak k oficiálním vládním zájmům toho kterého státu a jeho bezpečnosti, tak ke světu zločinu -- hranice je někdy tenká, až neviditelná, nerozeznatelná -- a existující? Jak kdy. Režie, kamera, hudba, hraní, to všechno buduje iluzi opravdovosti, lidského rozměru s omezenými možnostmi, oproti všem možným a hlavně nemožným bondovkám. Jeden člověk vydíráním zneužitý k dobrému účelu -- k tomu, aby zabránil špinavým, smrtelně nebezpečným hrám. Není to samo o sobě špinavost? Britská kinematografie má dva nenápadné klenoty, ne, vlastně tři, a ve všech hraje Michael Caine: Alfie, Get Carter... a The Ipcress File. (Caine není můj oblíbený herec, ostatně jsem si ho dřív málokdy všiml, sotva jsem ho dokázal zaregistrovat. O to víc září teď, kdy mám TROCHU lepší přehled...) Poznámka: český název je jako obvykle debilní. ()
Mám extrémní slabost pro špionážní filmy (i knihy), zejména ty z britské provenience - viz některé Hitchcockovy ranější filmy. Psychologické či politické hry, naznačování a věčná nedůvěra, to vše slibuje sofistikované a intelektuálně lehce vzrušující vyprávění. A pokud to stříhá Peter Hunt (vynikající střihač prvních bondovek a režisér V tajné službě Jejího Veličenstva) a za kamerou stojí jeden z nejlepších představitelů české kameramanské školy Otto Heller, který nabídl rozhodně jedny z nejbizarnějších kompozičních řešení prostoru, jaké jsem kdy v britském (natož žánrovém) filmu viděl, je to prostě paráda. Jdu na další část, opět s Hellerovou kamerou (Hunt a Barry chybí, ale zase přibyl bondovský režisér Guy Hamilton - dělal čtyři, včetně Goldfingera). Docela oceňuji Saltzmana (jednoho ze dvou původních producentů bondovek), že s částečně identickým týmem (přibral např. Barryho jako skladatele, Kena Adama coby autora výpravy, případně kostyméry, členy zvukařského týmu atp.) nabídl tak odlišnou verzi špionážního žánru (mnohem bližší prvním románům Le Carrého než Flemingovi). I když ta scéna s výměnou zbraně - otevřeně citující Dr. No - mě pobavila velmi. ()
Zlatá Palma - výběr ()
Agent Palmer je krátkozraký, chodí každé ráno do roboty, vypisuje hlásenia, platí parkovné, nakupuje v supermarkete a varí ženám omeletu. Napriek tomu (alebo práve preto) je rovnako zábavný ako Bond. Hlavne vďaka skvelému Caineovi, celkovej britskej suchosti a hláškam cedeným na pol úst. V niektorých ohľadoch paródia na bondovky (výmena zbrane, antiMoneypenny...), v iných pomerne realistická špionáž. ()
Nuda a rutina všedních dní ve službách Jejího Veličenstva, kde jako by vše krom sarkasmem prolezlého hrdiny vypadlo přímo z pera Grahama Greena s tím, že jak se postupuje v ději, tak se to pro změnu začíná čím dál více podobat práci Richarda Condona. A nuda ani rutina se nakonec vůbec nekoná, byť zásluhu na tom má především výkon Michaela Caina, pošmourná atmosféra Londýna a Barryho hudební podkres. Na druhou stranu mi ne zcela sedla ta tolik vychvalovaná kamera (je holt pravda, že je dost výrazně svá). A ať mi nikdo neříká, že znělka k Dexterovi není ukradená právě odsud, úvodní titulky, ranní rutina a do toho takřka stejný hudební motiv, to už přeci nemůže být náhoda, ne? ()
Agent Palmer jako bavič vyniká v jediném - ve schopnosti pronášet mnohdy velmi vtipné kousavé poznámky. Ve všem ostatním zapadá do zcela šedého průměru nerealistických špionážních snímků, ve kterých agenti honí jiné agenty, aby zjistili informace o dalších agentech, nalézali v poslední chvíli zabité klíčové svědky, podstupovali a odolávali mučení, odhalovali zrádce v nejvyšších místech, sem tam si zastříleli a vždy byli uhlazeně elegantními sportovci. Slabé ***. ()
Ve svém filmovém životě jsem si potřásl pravicí s mnoha agenty a proto mne celkem zaráží, že agenta Palmera, jednoho z největších frajerů filmového plátna, jsem potkal až dnes. Bavil jsem se s ním královsky, napnutý jsem přitom taky celkem byl a kdyby to vymývání mozků bylo provedeno nějakým vtipnějším mýdlem, tak bych s pěti hvězdami neváhal, ()
Fantasticky stylová záležitost (režie, kamera, hudba) s nehorázně cool Cainem. Jdu si shánět Pohřeb v Berlíně. ()
Příjemný dobově stylový filmek na téma kterak zůročit "nekázeň" ve službách armády Jejího Veličenstva... :-) . . . Britsky suché, omočeno v nějakém tom albánskosvětovém spiknutí a šmejdu ve vlastních řadách. Inu zase jednou špijóni kujóni... ;-) . . . Švihák Palmer je blond a není Bond a vůbec to nevadí. Možná ba právě naopak. Do akce jde s lehkým sarkasmem, akurátním nadhledem a příjemnou nadsázkou, bez zbytečně exaltovaných akčních scén a žánrových klišé. Tak jako celý tenhle film. A kupodivu to i po skoro půlstoletí funguje, v rámci žánru je tohle dílko stále příjemně vstřebatelné, navíc pak s kouzlem sledování života a řešení problémů světa dávno minulého... . . . Resumé - tři a půl hvězdičky tedy za film - z nutnosti zaokrouhlit nakonec za onu >letitou svěžest< v dobrém rozmaru nahoru... - - - - - (Poprvé viděno 20.3.2009 na dvd, komentář zde jako pátý - 20.3.2009) ()
Takže: Je to špionážní film. Britský špionážní film. V hlavní roli Michael Caine, hudba John Barry... Mohlo to vůbec dopadnout špatně? Při pohledu do filmografie režiséra Furieho teoreticky ano. Jenže naštěstí jsem viděl špičkový snímek, který mě nadchl. Cainův výkon je obzvlášť v poslední třetině filmu na jedničku s hvězdičkou. ()
Michael Caine chodí a všude trousí typické anglické průpovídky. Nejvíce se mě líbilo, když odpovídal ženě na otázku zda-li si někde sundává brýle, řekl že v ložnici a paní mu je ochotně sejmula :) Ke konci se hodně přitvrdí a rozhodně tato pro mě neznámá odpověď na Jamese Bonda nebyla ztrátou času. 65% ()
"Bond" v podání Cainea. A za výrazných doprovodů Mistra Barryho. ()
Nebojím se říci, že jde o jeden z nejpovedenějších špionážních filmů. Věčně ironický Harry Palmer nezapře inspiraci Jamesem Bondem, i když je jen velice malá. Palmer je zdánlivě prostý obyvatel Londýna, co bydlí v East Endu a sám si vaří a nakupuje. Bond se ubytovává v nejlepších hotelech, kde si většinou vybírá prezidentská apartmá s plným komfortem. Ale zpátky k filmu. The Ipcress File je syrový špionážní film se zajímavou zápletkou a strhujícím tempem. Věřte mi, že ani to pověstné "kecání", kterého ve filmu zase tak moc není, vás nebude nudit. Nedá mi to a musím zmínit také výbornou kameru (která nezapře šedesátá léta), hutnou atmosféru Londýna (ne, není to smog) a již tradičně skvělého Michaela Caina v hlavní roli. Pro mě, spolu s Goldfingerem, nejlepší film o špionech všech dob. ()
Nevím, jak vás, ale mě osobně mrzí a to velmi, že ve výčtu herců, pyšnících se označením 007, se nikdy nedostalo na jméno M. Caine. Budeme dělat, že Agent Palmer: Případ Ipcress je jeden z jeho nepřiznaných dílů. Nebo je to všechno trochu jinak (její veličenstvo anglická královna je pěkný skrblík) a sedmička má zapotřebí i (nepřiznaných) vedlejšáků pod pseudonymem? Tohle spíš vypadá na druhou variantu resp., že mu na to dokonce i přišla, neboť albánská pohostinnost má k odměně za zásluhy asi tak blízko, jako mercedes Švancara do českého nároďáku. Ba ne, tohle není Bond. Bez svých brýlí nerozezná na tři metry ani slona od zebry, rád (si) vaří, má slabost pro Mozarta, před suchým protřepaným nemíchaným Martini dává přednost skotské? whisky a ženy se mu v posteli nestřídají jako (aprílové) počasí za oknem, ale spíše jako roční období. To aby bylo dostatečně jasno, že úplně marné to zase tak není :-) Přesto ho mám o poznání radši, než jeho slavnějšího kolegu. Pravda, určitou, ne nedůležitou roli, v tom nepochybně sehrává i fakt, že před I. Flemingem, já dávám vždy přednost J. Le Carré a jemu podobným. 85% [Už se moc těším, na další naše Berlínské setkání, Harry]. ()
Moc pěkný film, který sice ani po kotníky nesahá Dr. No, ale i tak se jedná o velmy zajímavý špionážní film, který se sice občas dost táhne ale je naprosto nekompromisní. A Caine v hlavní roli je užasný stejně tak jako v Jacku Rozparovači. ()
Klasický, britský, špionážní thriller od režiséra akčních béček. Nevím jestli byla chyba pouze na jeho straně, každopádně je to neuvěřitelná nuda a to mám starší špionážní filmy rád a rozhodně jsem neočekával žádnou akční jízdu. ()
Připojuju se k hodnocení brejlila, s tím, že mne ta samoúčelná kamera po čase vyloženě štvala. Některé záběry jsou sice hezky artistní, ale padá na tom celý film, který tak nemá atmosféru, neustále je tím rozbíjen vnitřní syžet, takže se příběh, i když slabý, deštivý Londýn a sychravo, zcela míjí s těmito kameramanskými kousky. ()
Prvý z troch špionážnych thrillerov s agentom Palmerom v podaní Michaela Cainea ma vobec nesklamal, hoci som do toho šiel s nedoverou. Predsa len 60-te roky patria neodmysliteľne Bondovi a nemal som záujem sledovať niečo podobné. Furieho snímok však splňa všetky predpoklady k úspešnému projektu a príjemne ma prekvapil svojim realistickým podaním, britským humorom a perfektnou hudbou Johna Barryho. ()
Jde sice o špionáž z období studené války, Případ Ipcress ale zůstává sympaticky nepolitický a zabývá se výhradně svým hlavním hrdinou. Michael Caine zde v jedné ze svých prvních velkých rolí hraje schopného agenta s poněkud osobitějším přístupem k práci, takže kašle na vyplňování hlášení a radši balí nějakou pěknou holku. Řekl bych, že z Palmerových vlastností dovedených až na samou hranici vznikl o šest let mladší film Chyťe Cartera. Tady se sází na pozvolné vyprávění s ozvláštněním v podobě častého užívání podhledů nebo umísťováním překážek před objektiv kamery - i my stejně jako Palmer nevidíme všechno, ale narozdíl od něj máme v závěru tu výhodu, že víme, kdo je oním vlkem v rouše beránčím. ()
Výborný Caine, skvělá hudba, zajímavá kamera, ale to je bohužel vše. Jinak se jedná o typickou překombinovanou špionážní nudu bez špetky napětí. Sequel Pohřeb v Berlíně se povedl mnohem víc. ()