Režie:
Phillip NoyceKamera:
Ross EmeryHudba:
Marco BeltramiHrají:
Jeff Bridges, Brenton Thwaites, Odeya Rush, Meryl Streep, Alexander Skarsgård, Cameron Monaghan, Katie Holmes, Emma Tremblay, Taylor Swift, John Whiteley (více)VOD (4)
Obsahy(3)
Jonas (Brenton Thwaites) vyrůstá v idylickém světě, kde existuje pouze štěstí. Lidé neznají utrpení, války, násilí, strach ani bolest. Základem světa je jednotvárnost: stejné domovy, stejné oblečení, stejné rodiny. Na okraji společenství žije jediný držitel a strážce všech pravdivých vzpomínek lidstva – Dárce (Jeff Bridges). Jeho prostřednictvím Jonas získává to, co nikdo jiný nesmí vědět – pravdu o skutečném životě a zkušenosti předchozích generací. Jonas začíná chápat, že jeho společenství žije v iluzi dostatku a bezpečí za cenu naprosté absence citů a možnosti volby. Lidé necítí emoce, lásku, vášeň, přátelství, nevnímají barvy. Pocit harmonie je vytvářen uměle. Jonas objevuje nejtemnější stránku utopického světa. Všichni ve společenství jsou pomocí každodenních injekcí zbavováni veškerých špatných vzpomínek a zážitků. Jejich svět je podvod, denně placený smrtí nepohodlných lidí, ve prospěch řízené existence. Tváří v tvář této skutečnosti, Jonas již nedokáže žít jako dřív. Čelí obtížnému rozhodnutí nejen o jeho vlastním životě, ale o budoucnosti celého světa... (Bioscop)
(více)Videa (23)
Recenze (584)
Ve Walden Media si nechali udělat průzkum a zjistili, že intelektuální kapacita dnešních puberťáků (tedy cílového publika společnosti) nepřesahuje možnosti desetiletých dětí. Takže se poohlédli po literatuře pro děti a nechali z ní udělat scénář s trochu staršími postavami. Soudě dle mnoha kladných ohlasů byl jejich průzkum správný. Jinak je to tradiční romantická light dystopie, která je ke konci čím dál nemožnější a samotný závěr může jít vysvětlit už jen aplikací pokročilé magie. Nuda, nuda, šeď, šeď. ()
„Dobro jede na saních, zlo se sype jako sníh. Jonasovo kouzlo, do Fiony vklouzlo.“ Až na to, že tuhle Ameriku neobjevil Phillips Noyce, ale už ve středověku paní Kateřina, když tím na Roháčku konejšila nemocného chlapce: „Rozkoš pomine a nevábí, není-li splácena strastí. Bez bolesti život nemá ceny.“ ČTENÁŘSKÉ OKÉNKO: [][] Orwell, 1984 aneb Velká sestra Meryl Streep tě sleduje! [] Stanisław Lem, Návrat z hvězd. Utopická krotká společnost, kde nikdo není schopen násilí. [] Pavel Bagrjak, Modří lidé. Únosy dětí, pokusy na lidech a věda ve službách „pokroku“. [] Starý Zákon. Adam/Jonas, Eva/Fiona plus jablko a had Jeff Bridges. [][] Jednu hvězdu za vizuál, létající město evokující mi Gulliverovy cesty, druhou za legrační teflonové miminko středního doletu, nenáročné na údržbu i krmení, a třetí za zlomyslnou představu čurbesu, který to tsunami vzpomínek způsobí v totalitním ňuňuňu světě. To máte... války, nemoci, vraždy, loupeže, znásilnění, nevěra, incest, týrání dětí, šikana, LDN-ky, hospice... Jonasi, děkujeme! Hodně zvláštní happyend. ()
Strašně zbytečný film, který zachraňuje především Jeff Bridges, kvůli němu jsem vlastně i na film šla. V první půlce jsem zažívala silné déjà vu, protože to bylo naprosto stejné jako nedávná Divergence. Celý film mi hlavně moc nedával smysl, přitom ta hlavní myšlenka vůbec nemusela být špatná, ale tvůrci se jakoby ani neobtěžovali si s námětem více pohrát, je mi jasné, že asi značně byli omezeni knižní předlohou a tak se divák musí spokojit jen s hrátkami s barvami, nic víc totiž skutečně film nabídnout nemůže. ()
V postapokalyptickém Kvítečkově (později potracení viz Neználek, normalizační vize reálného komunismu Nikolaje Nosova) už zase něco smrdí. Smrdí to Divergentními Hladovými hrami. „A kurva,“ říkal jsem si po prvních deseti minutách. Co jsem si říkal při závěrečných titulcích, raději reprodukovat nebudu, protože bych si strašně zkazil pracně budovaný imič prudérního katolíka, o němž je všeobecně známo, že v životě neřekl sprosté slovo. Další plagiátorská grafomanská kráva tentokráte myslela ve svém literárním patogenu i na holky s koulema, a tak v tomto předmenstruačním postapu nehledá svou identitu a lásku až za hrob další předčasně dospělá, náležitě přechytřelá a uvědomělá čtrnáctiletá pizda, ale inovativně je hlavní hrdinkou fešácky nagelovaný hošík s odulými rtíky, vášnivě z plátna pomrkávající po generačně spřízněných pohlavních nevyhraněncích, co se měli problém najít v Hangrgejs. Tam však, na rozdíl od téhle nudné a logicky naprosto zpotvořené pičoviny, byl alespoň jakýs takýs náznak bezkrevné akce, když si Katnys sem tam hrábla do toulce. Zde se ten náš ťutín akorát tak učí sáňkovat a poznávat barvičky, na závěr si udělá príma procházku s nesmírně iritujícím uřvaným miminem, během níž defloruje nějakou aristotelovskou bariéru, pročež zhatí nekalé plány zlé předsedkyně Ústředního výboru komunistické strany Postkataklyzmatova, neboť po jeho výletě všichni náhle prozřou. Opravdu nechápu, proč do téhle žumpy skočil i můj milovaný Džef Mosty. Leda snad, aby by ho stará kolena nadrobil do té obstarožní pissatelky, gerontoprasák jeden. Takže, jediné, co se nedá tomuto audiovizuálnímu hlenu upřít, je jeho výstižný název. Po tomhle má člověk opravdu nutkání okamžitě darovat pár životně důležitých orgánů jen proto, aby už to nikdy nemusel vidět znovu! ()
,,Z NEPOŘÁDKU A ZMATKU, Z VELKÉHO UTRPENÍ, VELKÉ BOLESTI, ZE ZMATENÍ A ZÁVISTI A NENÁVISTI ... SE ZRODILO ŘEŠENÍ: SPOLEČENSTVÍ. KRÁSNÁ A KLIDNÁ MÍSTA, KDE NESOULAD PŘEŠEL V HARMONII."... /// Nádherně futuristickej vizuál světa, kde je všechno v rovnováze! Příběh, to je taková připomínka radostí i zla naší civilizace. A lásky. Takže myšlenku bych nezatracoval, jenže vono je to takový… aspoň myslím – málo akční, romantický, dobrodružný, ale hlavně kurva, málo emočně procítěný! Páč k čemu film, kterej nedokáže pořádně vyjádřit všechny pocity, na kterejch je postavenej příběh? To nemůže zachránit ani ,,Ironbatole“ roku 2014! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 1993 napsala Lois Lowry, číst nebudu. 2.) Přemejšlím, co a jak vymýtit z našeho světa. 3.) Thx za titule ,,wacko“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ne ()
Galerie (64)
Zajímavosti (18)
- Tento film je na motivy první knihy "The Giver " z roku 1993, ze čtyřdílné série "The Giver Quartet". Další knihy vyšly se značným odstupem a jmenují se: "Cathering Blue" (2000), "Messenger" (2004), "Son" (2012). (Martrix)
- V knihe nie je prvou farbou, ktorú Jonas uvidí zelená farba stromov ani modrá oblohy, ale červené jablko, ktoré pre neho odtrhla Asher. (beso74)
- Film měl premiéru přesně dvacet let od vydání jeho knižní předlohy. (jezurka42)
Reklama