Režie:
Stanley DonenScénář:
Frederic RaphaelKamera:
Christopher ChallisHudba:
Henry ManciniHrají:
Audrey Hepburn, Albert Finney, Eleanor Bron, William Daniels, Claude Dauphin, Nadia Gray, Georges Descrières, Jacqueline Bisset, Yves Barsacq (více)Obsahy(1)
Joanna byla na turné s dívčím sborem, Mark byl architekt, který psal diplomku o italské architektuře. Poprvé se potkali ve Francii a bylo to láska jako hrom. Netrvalo dlouho a byla svatba. Nyní, o dvanáct let později, je jejich manželství v troskách a oni, opět na cestě po Francii, se snaží zachránit, co se dá. Příběh, který v četných a několika souběžně běžících retrospektivách mapuje jejich cestu manželstvím od prvotní zamilovanosti, přes námluvy, nevěru a rodičovství až po krizi, způsobené prostým faktem, že jejich vzájemná láska se vytratila. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (83)
Jako jo, zahrané (navíc tu hraje Audrey Hepburn, tu mám hodně rád) a natočené je to skvěle, navíc to celé je i dostatečně promyšlené a retrospektivní děj tu je kupodivu obrovským kladem nejen svojí promyšlenou návazností. Navíc i ten humor je zde mnohdy funkční a skutečně vtipný, nejedna věc mě tu dokázala nahlas pobavit, což jsou jen další body k dobru. Po téhle stránce se mi Dva na cestě líbilo fakt hodně. Blbý ale je, že to je úplně zbytečně natažené na dvě hodiny (přičemž to na ně fakt nevystačí), takže jsem se u toho místy docela nudil a navíc žádné silnější dojmy z toho taktéž nemám. A mrzí mě to, protože objektivně si ten film minimálně slabé 4* zaslouží určitě. Možná je sem časem dám, třeba mi to časem v hlavě utkví jako docela dobrý zážitek, ale v tuhle chvíli i s přihlédnutím na všechny klady bohužel nemůžu dát víc, jak lepší 3*. ()
Herci jsou sice skvělí nejen podle jmen, ale i svými výkony, námět je možná zdařilý, retrospektivní zpracování a prolínání scén je asi fakt mistrovské, ale vtip tohoto snímku mi zůstal nějak utajen. Dlouho trvající nuda, kterou jsem nebyl schopen dokoukat na jeden zátah a při níž jsem se prakticky vůbec nezasmál. Zatím nejhorší snímek, co jsem s Audrey viděl. Veliké zklamání za 2* z milosti. ()
A mně to nebavilo. Střídání časových rovin, postupné skládání střípků - a vlastně čeho? Tuctového příběhu dvou, co neměli nic, a pak měli moc práce a málo času. Je to zbytečně dlouhé, většina scén se odehrává v autě a konverzace připomínají divadelní hru. Chybí tomu nějaký nadhled, humor (kromě běžných životních trapasů), a vlastně jsem pořád čekal, jestli se objeví nějaká větší zápletka, která by se trochu vymykala všem těm běžným a tuctovým problémům, jaké lidé ve vztazích mají. Jako bych se díval na home videa páru, který neznám, a která mi časem přijdou nudná a otřepaná. ()
Tvůrci tohoto nevšedního britského romantického filmu nezapřou silnou inspiraci Claudem Lelouchem, jehož filmy Muž a žena a Žít a užít aktuálně slavili obrovský úspěch po celé Evropě i za oceánem. Ještě i ta Manciniho hudba silně připomíná Francise Laie. A byť mě Lelouchův zmíněný film ze stejného roku oslovil o něco víc, i zde ono vyprávění vztahového příběhu na přeskáčku ve dvou vrstvách funguje krásně a navíc jde svou vlastní cestou. Komedie z minulosti hlavní dvojice, tvořena příběhem mladého zamilovaného páru, jejich veselých zážitcích kolem seznámení a společných radovánek na cestách, se zde působivě prolíná s dramatem z jejich současnosti po více než 10ti letech společného života. V obou rovinách režisér s oběma hercema (velmi vydařené spojení Audrey Hepburnové a Alberta Finneyho!) doslova naplnil film silnými emocemi, aniž by tlačil na pílu a stejně jako u Lelouchových snímků, i Donenův film ve vás místy vyvolává ten dojem... že nesledujete hraný film, ale jakoby kousek nafilmovaného života samého. 80% ()
Z počátku jsem byla ,,pitomá" z rychlého a poměrně častého přeskakování časových rovin. Když jsem se s tím srovnala, začal mě děj a námět bavit. Finneye bych za ty kecy občas praštila do kebule, zpočátku nesympatický sebestředný otrava se mi ke konci moc líbil. Audrey Hepburn jako vždy kouzelná a svěží. A až se budete ptát, kdo jsou ti lidé co sedí u jednoho stolu a nemluví spolu? No přece MANŽELÉ. ()
Galerie (54)
Zajímavosti (15)
- Audrey Hepburn (Joanna Wallace) sa bála vody, takže scéna, v ktorej ju Mark (Albert Finney) hádže do vody, musela byť natočená s niekoľkými plavčíkmi stojacimi tesne vedľa záberu kamery. Jeden zo záberov bol zničený, pretože plavčík skočil Audrey na pomoc príliš skoro. (TheRoller)
- Henry Mancini vyhlásil, že hoci skladanie hudby pre tento film bolo preňho to najnáročnejšie v jeho kariére, bola vždy jeho najobľúbenejšia. (TheRoller)
- Počas jazdy v limuzíne je Joannin (Audrey Hepburn) účes najskôr s ofinou, potom bez nej a nakoniec znovu s ňou. (TheRoller)
Reklama