VOD (1)
Obsahy(1)
See prang, to jsou čtyři krátkometrážní filmy od studií GTH a čtyř celosvětově známých režisérů. Čtyři mistři hrůzy - Banjong Pisanthanakun, Parkpoom Wongpoom, Paween Purikitpanya a Youngyooth Thongkonthun. Všichni se na dobrovolné osnově rozhodli utvořit cosi neobvyklého a ohromného. Každý z nich má svůj nezaměnitelný styl a 25 minut na rozvíjení tématu strachu… (Scio)
(více)Recenze (43)
První a čtvrtá povídka jsou bezva, tyhle asijský tvůrci umějí udělat super atmosféru.Druhá a třetí mě ale nenadchly ale i tak to nebylo zas strašný,celkově průměr,trošku lepší... ()
Hororová antologie z Thajska obsahující čtyři povídky, z nichž každou režíroval někdo jiný. První dva příběhy jsou značně průměrné. Jeden sází na omšelé klišé, druhý ve zbytečné přemíře využívá digitálních úmrtí a věru to nepůsobí dobře. Jenže se zbytkem už přichází výrazné zlepšení. Třetí povídka o partičce kamarádů, co stanují v lesích a rozebírají duchařské horory, vám nečekaně polechtá bránici. V posledním příběhu od režiséra Shutter se konečně dostaví nefalšovaný pocit strachu, jde vidět, že Wongpoom to má v malíku. Nevýrazná první polovina tak budiž odpuštěna. A co se týče kvality, dvojka (opět od stejných tvůrců) je na tom hodně podobně... 7/10 ()
Čtyři strašidelné povídky v podání čtyř thajských režisérů specializujících se na horrory. Těšil jsem se především na třetí a čtvrtou od tvůrců Shutter a Alone... V Happiness se mladá nezaměstnaná dívka s nohou v sádře oddává v bytě smskové komunikaci. Příjemná bude jen ze začátku... Režisér pravděpodobně nevěděl, jakou podobu dát předpokládanému finálnímu elementu. Neměl vůbec šťastnou ruku... 6/10 _ Tit for Tat má na svědomí režisér Body #19, což je zásluhou digitálních bubáků, kamerových obletů a místy chaotického střihu pěkně poznat. Autor jakoby chtěl napodobovat styl bratří Pangů. Více vizuální střídmosti a krvavá okultní povídka by byla hned údernější... 6-7/10 _ Na In the Middle je vidět, kdo z režisérského tandemu stojícím za nejlepším thajským horrorem zřejmě tahal při natáčení za kratší provaz. Příběh 4 kamarádů sjíždějích na člunu řeku absolutně ničím nepřekvapí... 6/10 _ Režisérský čtyřboj vyhrává s přehledem Parkpoom Wongpoom! Řemeslně nejvytříbenější segment, Last Fright, o podivném pasažérovi a vystrašené letušce na palubě letadla zdobí asi největší porce napětí. Méně sázky na jistotu a více šoku a bylo by to lepší, než za 8/10. _ Celkově dobře koukatelné, ale vzhledem k tvůrčí sestavě mírné zklamání. ()
Čtyři představy thajských režisérů, jak má vypadat horrorová povídka (kaidan). První povídka bez jediného proneseného slova, skvěle vygradovaná. Druhá povídka je důkazem toho, že přestože jsou drogy v Thajsku nelegální a tvrdě postihované, šikovný režisér si zvládne namíchat takovou směs houbiček, že pak dokáže natočit nemyslitelnou fantasmagorii. Ale správně krvavé. Třetí povídka je na humornou notu, cituje spoustu filmů a na cca 5 filmů je zde docela solidní a úmyslný spoiler. Za mě nejlepší. A bohužel, poslední povídka mi moc nesedla, je asi nejklasičtějšího typu, ač v nejvíc netypickém prostředí (na palubě letadla). Špatný dojem nejspíš kvůli oběma herečkám a tomu, jak se brala přehnaně vážně a seriozně. Povídky jsou pospojovány zpravidla jen jednou zmínkou nebo souvislostí, fugují samostatně. 5/1/5/3 ()
Prvý: 50 % - Duchársky príbeh hovorí o tom, že každá slečna by si mala zvážiť či sa oplatí komunikovať s neznámym cez SMS či NET, lebo nemusí byť všetko zlato čo sa blyští. Druhý: 70 % - Diabolsko-duchársky hovorí o pomste mladíka za pomoci čiernej mágie a o tom, že s takými vecami sa zahrávať veľmi neoplatí ani tomu čo ho vyvolá. Tretí: horor 50% - komédia 60 %. Tento príbeh hovorí o partii chlapcov, ktorí šli splavovať rieku. Jeden z nich sa utopí. Ostatní sa mu snažia naznačiť, že je mŕtvy. Ale kto komu vlastne naznačuje, že je mŕtvy? Štvrtý: 80% - Rozpráva duchársky príbeh o letuške, ktorá robí spoločnosť Japonskej výsosti počas letu kedy je živá, neskôr počas prevážania jej mŕtveho tela. Vhodným prívlastkom poslednej z epizód by bolo – NEZOSMILNÍŠ. PS: Prvá časť dvojdielneho hororu zaostáva za pokračovaním. Pustite si radšej dvojku. ()
Čtyři kvalitní strašidelné povídky, které mi připomněly mnou za mlada oblíbený seriál Věřte-nevěřte. Jedná se o light duchařinky, které se točí kolem děsivého tématu, že ne vždy všechno smrtí končí, a že každý by měl dělat tak, aby ho pak nemusel někde nahánět poltrgájst se známým xichtem. Bavil jsem se....75%. ()
Půjdu tak trochu proti proudu a řeknu na rovinu že poslední povídka je nejslabší. Ale hezky popořádku, k filmu jsem se dostal totálně náhodou když jsem u sebe na stole viděl film s tímhle názvem, nevěděl jsem co to je, jediné co jsem věděl bylo to že film se skládá te 4 povídek. No a tak natěšeně jsem si sedl a začal koukat. První povídka mi přišla taková pomalá, nicméně posledních 7 minut byl strašnej nervák a čekal jsem co se tam objeví.... No a lekl jsem se jako prase. 60%:-) Druhá povídka byla fajn, jen kdyby neměla ty digitální bubáky a naprosto příšernej dabing toho hlavního bubáka, kterej nebyl ani děsivej ale spíše retardovanej. Nicméně stylizace je tu asi nejlepší, roztřesená kamera a stylová hudba byla dobrá, jen to nebylo vůbec strašidelný. 70%. No a třetí povídka byla nervák jak prase a hlavně měla docela zajímavej, i když trochu okoukanej konec. Navíc to vyprávění ve stanu mi nahnalo tak trochu husinu.80%. No a poslední povídka? Teda to byla dost nuda o ničem. Nebudu se nějak dlouho vykecávat, snad jen to že letadlo mělo svojí svéráznou atmosféru, ale celkově jsem se u týhle povídky nudil. 40%. Tak jako tak tenhle horor jako celek mi sednul. Atmosféra všech povídek ušla a herecké výkony celkem potěšily. 4*. Už se těším na druhý díl. ()
Čtyři hororové povídky na duchařské téma. 1. Happiness - vcelku příjemná záležitost, navíc s pohlednou dívčinou v hlavní roli, a obejde se zcela beze slov. Finální napětí by se dalo krájet..60% 2. Tit For Tat - pro mě osobně největší zklamání čišící zřejmě z nedomrlé trikové stránky a zběsilého pojetí vyprávění, myšlenka vcelku dobrá, provedení příšerné - 30% 3. In the middle - lehce komediální vyprávěnka s vtipnými odkazy na duchařské majstrštyky Šestý smysl či Ti druzí, masky se navíc vcelku povedly a i když pointa byla předem jasná, tak se tahle jednohubka povedla - 60% 4. Last Fright .. tak tohle je ta nejlepší asijská duchařská škola, ty dlouhovlasé potvůrky já prostě můžu pořád a jedna lekačka je vážně na posrání se -90 %. Podtrženo, sečteno - příjemné 3 hvězdičky a těším se na druhý díl s pěti povídkami. ()
Když se thajský film přemění na povídkový, kdy mají režiséři omezené množství času, dá se na to dívat. Ostatní thajští režiséři se mohli v pohodě vyspat. Scéna kdy se někdo v noci dobývá do stanu nahání husí kůži. ()
No teda konečně sem po dlouhé době viděl něco mě zaujalo a zvlášť od Thaiců :). Čtyři povídky , které mě velmi zaujaly. První povídka mě nadchla hlavně příběhem a koncem. Druhá povídka o démonech nebyla špatná, jen ti démoni vypadali jako z večerníčku. Třetí povídka byla velice kvalitní co se týče příběhu, ale jinak jedna z nejslabších povídek.Čtvrtá a poslední povídka byla nejlepší. Byla děsivá, měla hororové koule, a dokázála se mnou udělat co už dlouho žadný film a to ,že sem se zařízl do křesla jak to jen šlo. Ano sem rád, že jsem na to narazil........ vřele doporučuji. Hodnocení povidek . 70%,60%,50%, 90% ()
Priemer, ktorý neurazí. (18.1.2009) ()
1)Režisér Youngyooth Thongkonthun doteď natáčel převážně komedie a tak tohle pro něj byl první těžký křest ohněm, co se hororového žánru týče. No a nedopadlo to vůbec špatně. Úplně si vystačil s jednou herečkou, malým bytem a mobilním telefonem. Atmosféra sice zezačátku postrádá potřebné napětí, ale postupem času šlo ve vzduchu vycítit zlepšení. Sice nešlo o nic převratného, u čeho bychom lapali po dechu, ale určitě to byla příjemná změna oproti těm všech černovláskám lezoucích odevšad. Jen ten konec byl takový hodně zmatený, ale na efekt dobré. Rozhodně mě to příjemně navnadilo na další příběhy. 2)Tentokrát nás dostanou do varu již pěkně od začátku. Surové chování zdejší mládeže určitě v nikom nevykouzlí úsměvy ve tváři, ale spíše opovržení. Jaké však bylo mé překvapení v tom, kam se začal tento snímek ubírat dále. Režisér má rád zřejmě pořádné extrémy (Asiati jsou občas pěkní úchyláci) a tak se diváci dočkají několika velice podařených záběrů, při nichž se slabším povahám možná zvedne kufr. Bohužel na druhou stranu je zřejmá i oduševnělá masturbace nad digitálními efekty, které se tedy nepovedli vůbec a kvalitu příběhu srazili v některých momentech dolů. I tak mi však druhý příběh nadlouho utkví v paměti, protože něco takového se hned tak nevidí. Pochválil bych především práci kameramana, který odvedl pořádný kus práce. 3)Tak tento příběh mnozí označují za nejslabší článek a i v mých očích byl asi nejhorší. To však neznamená, že by mě tato průměrná podívaná nezaujala. Ba spíše naopak. Alespoň už teď vím, že nebudu ve stanu spát nikdy uprostřed. Navíc je vše pojato spíše jako taková hororová komedie i když s tímto označením budu opatrný. Některé dialogy byly trefné, jiné trapné, ale to už tak většinou bývá. I zde se podařilo režisérovi „místy“ vystihnout opravdu skvěle ponurou atmosféru a i samotný závěr bude pro leckoho nečekaný. 4)Říká se to nejlepší nakonec a já s tím souhlasím. Možná se mnou nebudete souhlasit, ale já si zde vytvořenou atmosféru užíval asi nejvíce. Když pominu fakt, že tu hrála asi nejpěknější herečka, tak napětí by se dalo v určitých pasážích doslova krájet. Již samotná představa, že musíte letět několik hodin s mrtvolou vedle sebe je zneklidňující a co teprve, když se začne odehrávat něco mnohem horšího. Jde jen o iluzi? Může naše svědomí vytvořit něco tak hrůzostrašného, zvláště když ho nemáme zrovna dvakrát čisté? Finální vygradování bylo důstojným rozloučením s touto minisérií. ()
Musím říc, že tímhle povídkovým filmem si u mě Thajci na poli filmového horroru trochu spravili reputaci. Hlavně tedy výborně zpracovanou první povídkou o dívce esemeskující si s tajemným mužem (****) a silně atmosférickou poslední povídkou o letušce, přepravující tělo mrtvé princezny, kterou zabila a s jejímž mužem měla poměr (****). Prostřední dvě povídky jsou trošku slabší. Druhá pojednává sice o žánrově vděčném tématu kletby šikanovaného jedince, která je náležitě razantní a krvavá, ale přehnaně digitální (***). Nejslabší pak je povídka třetí, lehce komediální příběh o síle pověry a jejího naplnění (**). Nakonec z toho ale film, na thajské poměry, vychází docela dobře a je celkově konzistetntní. 3,5* ()
Prvý príbeh začína celkom slušne, zo začiatku ma vtiahla "nevinná" smsková komunikácia, neskôr mierna melanchonická nálada, bolo cítiť stiesnenú atmosféru, neistotu. No nakonci to režisér zaklincoval úplne neoriginálne, milión krát videnou (teda aspoň v ázijských hororoch) rádoby pointov a trapným vyvrcholením príbehu, čím predošlé minúty v mojich očiach úplnen zhodil. Toto išlo teda zakončiť aj tisíc krát inak. 3/5. Druhá story má podobný problém, slubne sa vyvyjajúca zápletka okorenená rôznymi kamerovými nájazdmi, filtrami a inými vychytávkami akoby z oka vypadla z tvorby Pangocov, ale u tohto režiséra (Paween Purikitpanya) to bolo poznať už v jeho predošlom horore Body 19 - tam sa to však ešte dalo zniesť, no keď tu začali na konci pobehovať digitálne potvory, kvalita išla rýchlo smerom dole, tak zlé efekty som nečakal, pripadalo mi to akoby ich robili úplny amatéry. 3/5 Tretí kraťas od jedného z režisérov Shutter a Alone je asi najhorší z týchto štyroch. Hneď je poznať kto pri nakrúcaní spomínaných dvoch hororov mal väčší talent, historka o 4 kamarátoch je tuctová, bez napätia a aby toho nebolo málo zakončená nasilu vloženou pointov, len nech to vyzerá čo najviac moderne. 2/5 Konečne prišiel na rad posledný príbeh (resp. Posledný Let) - druhá (dovolím si povedať tá talentovanejšia) polovica režiérskeho dua Shutter a Alone, rozohráva na malom priestranstve lietadla napínavý ducharinu s vynikajúcou atmosférou, pár shock momentmi, lakačkami a sympatickým hereckým obsadením letušky .) Škoda, že to je takéto krátke a na konci to pôsobí až moc narýchlo zakončené len aby sa to vošlo do danej dĺžky. 4/5 Celkovo sa jedná o dosť sklamanie vzhľadom na daných režisérov - dvojica "shutter režisérov" a nádejný Paween (Body 19). Na 4bia som sa tešil už od prvých teaserov a nakoniec sú to len tuctové strašidelné historky, ktoré nemajú ponúknuť čo nové. Fanúšikov ázijských hororov síce môžu zaujať, ale myslím si, že na viac ako jedno pozretie to nieje. Nebyť tu zhrnutý The Last Flight tak idem dokonca aj z hviezdičkov dole. Celkom teda 2,5/5 ()
Některé povídky vyloženě slabší (první), jiná zase s šíleným kameramanem (druhá). Celkem ale žádné velké překvapení a něco, co bych si zapamatoval. Chyběl tomu kus odvahy zaexperimentovat. Všichni se drží pěkně při zemi a nikdo nechce vyzkoušet něco nového nebo šokovat. Takový průměr. ()
1. SMS story 50%, 2. Ujetá duchařina 40%, 3. Vodáci 70% a 4. Poslední let 80%. Druhá polovina byla poznání lepší než ta první. Třetí a čtvrtý díl sice nějak extrémě nepřekvapily, ale v porovnání s prvními díly byly podstatně lepší. ()
HODNOCENÍ JEDNOTLIVÝCH POVÍDEK: Happiness - Překvapilo mě to. Sice je to už několikrát opakovaný nápad, ale i přesto mě tohle zaujalo. Už jenom tím, že filmu se mluví pouze prostřednictvím SMSek. Ve finále jsem ale čekal něco trochu víc, ale i tak, je to povedené a má to atmosféru. (4*) Tit for Tat - Ta strašně sílená akční kamera mi nehorázně lezla na nervy, naštěstí čím déle o šlo, tím byla kamera normálnější a tak jsem se nakonec dočkal celkem zajímavé pointy, nějakého gore a samotného gore finále. Jen škoda toho debilně natočeného začátku, no... A tu lekačku úplně na konci si taky mohli odpustit, přišlo mi to trapné. (3*) In The Middle - Zprvnu napínavý a těžko odhadnutelný, později zábavný hororový příběh o partě kamarádů, co jsou na výletě na raftu, rozebírají filmy, vtipkují, jenomže pak se všichni v člunu převrátí a přijdou o jednoho kamaráda. Nebo snad ne? I ten konec, který jsem čekal (avšak to bylo záměrné) mě pobavil a postavy mi byli sympatické. Kupodivu plný počet, bavilo mě to. (5*) Last Fright - Ta prostřední část je na mě utahaná, ale ty ostatní fungují skvěle. Prostředí letadla je celkem zajímavé a dokonce i děsivé, akorát se to tam musí zmáknout tak, aby to ani chvíli nenudilo. Tady to sice nudilo, ale jen pár minut někde uprostřed, jinak mě to bavilo. (4*). CELKOVÉ HODNOCENÍ: Velké překvapení. Tohle bych do Thajska nikdy neřekl a už vůbec bych neřekl, že by se mi povedlo narazit na povídkový horor, kde by se mi líbili všechny povídky. Za mě je vítěznou In The Middle a odhadl jsem dobře, že je od Banjonga Pisanthanakuna, se kterým jsem se seznámil už v první Abecedě smrti, kde měl písmenko N a jeho část pro mě dopadla jako jedna z nejlepších, takže tu mám kandidáta na nového oblíbeného režiséra, ještě uvidím, co mi předvede u celovečeráku. Ale i ostatní povídky stojí za to, takže tohle doporučuji a chystám se na dvojku. A to jsem zhlédnutí toho odkládal strašně dlouho, ale nakonec to stálo za to. A jelikož je to hodně velké a milé překvapení, dám tomu i slabounkou pátou hvězdu. ()
Tohle se těm klukám a holkům rákosnickým tak úplně nepovedlo. Sem si myslel, že krátké povídky jsou ideálním prostorem pro realizaci bujných fantazií a ženiálních nápadů, které by buď nevydaly na celovečerní film, anebo na které by nevydaly peněženky lakomých producentů dostatečnou hotovost. I když na režisérských seslích nebyla žádná ořezávátka, jejich fantazie byla bujná jak poprsí Keiry Knightley a nápady už byly v různých variacích už stokrát (dvěstěkrát, třistakrát…) omleté jinde. Zklamání ale nebylo tak silné, abych na ťamany definitivně zanevřel, takže sice slabé, ale pořád tři hvězdy to snese. ()
Sympatický povídkový horor. Každý příběh má svoje světlé stránky i zápory, takže jsou ve finále víceméně vyrovnané. Pro běžného diváka asi nic moc neříkající nuda s pár ucházejícími momenty... pro fanoušky asijského hororu slušná porce strachu a napětí o čtyřech chodech. ()
Ak by tvorcovia týchto štyroch poviedok nestratili počas tvorby niť, respektívne nesilili záverečnú pointu (ktorá niekedy vďaka scenáristickým chybám nebola ideálna), mohlo to dopadnúť lepšie. ()
Reklama