Režie:
Benedek FliegaufScénář:
Benedek FliegaufKamera:
Péter SzatmáriHudba:
Max RichterHrají:
Eva Green, Matt Smith, Lesley Manville, Hannah Murray, Natalia Tena, Peter Wight, Tina Engel, Wunmi Mosaku, Ruby O. Fee, Gina Stiebitz, Ella Smith (více)Obsahy(1)
Eva Green se v roli mladé ženy Rebeccy vrací do dědečkova domu na chladném anglickém pobřeží, kde před mnoha lety prožila svou první, ještě dětskou lásku. Rebecca a Tommy, kterému zůstal rošťácký úsměv, naváží přesně tam, kde se v dětství jejich cesty rozešly. Renomovaný maďarský režisér Benedek Fliegauf však nevypráví klasický příběh o „l'amour fou", ale zamýšlí se nad podobou lásky v kontextu genetické reprodukce. Když Tommy zemře při autonehodě, rozhodne se Rebecca k umělému oplodnění za pomoci klonování lidské DNA a celý svůj život pak čelí důsledkům svého kontroverzního rozhodnutí.
Milostné drama v mezinárodní koprodukci připomene slavné Milence ze severního pólu Julia Medema. Příběh osudové a zakázané lásky však režisér Fliegauf zasadil do velmi blízké budoucnosti, která mu dovolila rafinovaně využít prvky science fiction. (ČSFD)
(více)Recenze (259)
Tak za prvé, netvrdím, že je Eva Green špatná herečka, ale mě zas tak úžasný její výkon nepřišel. Celý film si drží vlastně jen jeden utrápený výraz a upřímně, to její mlčení mi už občas lezlo pěkně na nervy, což ovšem není vina její, ale scénáře. A naopak tady zatracovaný Matt Smith mi přišel přirozenější, s mnohem širším rejstříkem vyjadřování. Řeči, že je špatný herec, co přehrává jsou směšné, v rodné Anglii je uznáván jako jeden z největších nových talentů, co běžně získává prestižní divadelní ceny. Chápu, že v globálním měřítku není tak známý a navíc působí značně excentrickým dojmem, ale to jsou právě ty faktory, které jsou mi většinou dost ukradené. Tolik k hercům...To co na mě ve filmu zapůsobilo nejvíc bylo strohé, ale přesto svým způsobem nádherné vyobrazení prostředí, opravdu krása. Ono vůbec - kamera, režie, citlivá, střídmě dávkovaná hudba, to všechno se povedlo dokonale a tak jedinou výtku mám k scénáristovi a to hlavně k té závěrečné vyhrocené scéně. I když je mi Rebecčino jednání proti srsti, její pohnutky chápu dokonale, ale Tommy? On přeci celé dětství vyrůstal v bezstarostném nevědomí, neměl jediný důvod vypěstovat v sobě jiné city než dítěte k matce. A pak, když se nečekaně dozví pravdu, najednou v něm propukne vášeň ? To je přeci dost nelogické, jako by scénář předpokládal, že on jede na stejné vlně jako jeho matka, že to plně chápe. A i když je to z jeho strany vlastně bráno jako akt obvinění a jakési pomsty ve stylu "tak jsi to chtěla, je dokonáno"... no i tak je to dost kontroverzní, ale přes všechny mé výhrady velmi originální snímek, nabádající k zamyšlení a to se vždycky cení. ()
Velice zajímavý a kontroverzní scénář, který si myslím, budeme v brzké budoucnosti řešit i ve skutečnosti. Klonování lidí, dopad na běžný život a vypořádání se s reakcemi okolí a hlavně s vlastními city. Velmi kvalitní herecké výkony, Eva i Matt hrají na jedničku, stejně tak jejich dětští představitelé. ()
Fliegaufem nastolené oidipovské drama přivedené do extrému na mě v kině sice působilo do velké míry vykonstruovaně a uměle; na druhou stranu když jsem situaci přijal jako danou, přestal o ní přemýšlet, a na místo toho se zaměřil na motivaci a rozhodnutí hlavních i vedlejších postav, rázem se z Lůna stal jeden z nejpodnětnějších filmů letošního roku. Fliegauf klade otázky etické i morální a přitom sám jako autor zaujímá ambivalentní postoj a nevnucuje nám ani náznakem nějaká východiska či názory. Když se pak po filmu po plátně v naprostém tichu začnou sunout závěrečné titulky, můžete si popřemýšlet nad tím, jaký je váš vlastní názor...a možná zjistíte, že je váš postoj k tématům filmu stejně nejednoznačný, jako vztah Rebeccy a Thomase. ()
Chytrý a citlivý film, který diváka zkušeně navádí k přemýšlení nad věcmi, nad kterými možná za čas začneme vážně přemýšlet i mimo plátna kin. Méně je někdy více a všechny ty myšlenky a emoce ukryté pod povrchem a zdánlivě chladnými vizuály v závěru dopadnou se zdrcující tíhou i přes fakt, že postavy netrpí touhou (a velkým neduhem většiny filmů) verbalizovat svoje pocity. ()
Skvěle hutná atmosféra, silné téma, perfektní kamera, ale Lůno dojíždím na tom, že chce líným stylem vyprávěním prodat fatálnost vztahu ústřední dvojice, ale to se mu na tak malém prostoru ani zdaleka nepodaří. Tady měl jít Fliegauf buď do extrému a natáhnou stopáž na dvě a půl hodiny, což by přežili jen nejodvážnější, nebo se zaměřit jen na jedné životní fázi a na ní celý vztah rozpitvat. Jinak samozřejmě skvělá Eva Green. ()
Snímek "Lůno" má výborný nápad. Jsme v jakési nespecifikované budoucnosti, možná současnosti, a mladá žena se rozhodne, že si ve svém vlastním lůně nechá vyrůst klon své mrtvé lásky. Tohle je téma, z kterého šlo vykřesat strašně mnoho, protože to je morální šílenství jak blázen, ale povedlo se z toho vydolovat opravdu málo. ()
Zajímavá atmosféra 1) Trochu utahaný a pomalý snímek s výbornou filmovou řečí nás uvádí do světa bezčasí. Děj probíhá během asi třiceti let a všechno je stále stejné. Spíš než scifi zobrazuje snímek alternativní paralelní vesmír. 2) Izolace od všeho působí neuroticky. 3) Je dobré předem nic nevědět, diváka pak čeká několik zajímavých překvapení v souvislosti s tím, jak se odhalují pravidla hry. 4) 28letý Angličan Matt Smith (Tommy) je pěkný kluk s oduševnělým výrazem v tváři. ()
Bylo to úchylné, šokující a depresivní, ale přitom jsem hlavní hrdinku tak nějak chápala a sympatizovala jsem s ní. Vidět znovu už to asi nemusím, ale stálo to za to. 70% ()
jakoby se eva a "adam" zakousli do rajské hrušky ()
Opravdu hodně zvláštní a rozvláčný film. Od začátku je jasný, že se nikam pospíchat nebude. Pomalé tempo, dlouhé záběry na krajinu, detailní obrázky šneků, moře a podobných věcí naznačují, že tohle je umění. Fliegauf nastoluje velmi dobrou a zajímavou myšlenku. Na můj vkus ji ale dávkuje až moc sterilně a dlouze. Je škoda, že se víc nezabýval tím, co se stane, až klon vyroste a "matka" pocítí znovu to co předtím. Je to tam chvíli a nestačí se to pořádně rozehrát. Eva Green neni vůbec špatná herečka, ale film sama ještě neutáhne. Její obličejová mimika ještě není na úrovni úplné přesvědčivosti. Smith není špatnej, ale někdy trošku přehrává. Podařená je též kamera a opravdu hodně detailní zvuk, který mě ale místy už hodně iritoval (vypadalo to, jak když soused zabíjí hřebíky do stěny a vrtá). Je to fakt hodně silné téma, ale ne tak silný film, jak mohl být. K zamyšlení ale donutí. Čtvrtá hvězdička utekla jen o chloupeček, možná kdyby to bylo kratší. 65% ()
Hypnotický film s minimem dialogů, který by udělal Freudovi radost. Eva Green je uvěřitelná, a to si zaslouží obdiv, protože mohla ze své postavy snadno udělat zakomplexovanou incestní psychopatku. To se ale nestalo, místo toho tu ukazuje zamilovanou ženu schopnou všech extrémů. ()
Odvážné téma, prvotřídní kamera, fantastická Eva Green a momenty, kdy mě film dostal opravdu do kolen. K mainstreamu to má dost daleko, tempo je vskutku pomalé, ale svojí „mořskou“ atmosférou a smutně melancholickým vyzněním se mi snímek dokonale trefil do nálady. ()
Jakože divné filmy mi většinou nevadí, ale tohle bylo ještě o řád někde jinde. Jednak teda film dobře pracuje s atmosférou a pocity, dialogů tam je méně, ale nároky, které si matka činí na syna, jsou skvěle vyjádřené. Na druhou stranu ten konec, ke kterému to celé spělo a který byl každému jasný, byl dost zvláštní. Myslím, že tenhle artový zážitek už si znovu nedopřeju. ()
Rozhodně jeden z těch hůře stravitelných filmů. Samotnou záhadou už je jen to, jak se člověk dostane k maďarskému artu s Evou Green v hlavní roli. Ta je, nečekaně, naprosto boží, doplněná Pánem času a částí castingu Hry o trůny. Futuristická myšlenka je rozhodně zajímavá a dalo by se nad ní debatovat dlouhé hodiny. Tady je jeden z přímých následků rozvedený do dvouhodinového filmu, zabíhající do všech možných příjemných i nepříjemných detailů. Nejednou vás při sledování zamrazí nebo vám je i celkem nepříjemně. Přemíra vší té artové hlušiny, které mi ne vždy připadala správně umístěná nebo dobře načasovaná (některé scény byly natahované až moc), možná místy nudí, ale stejně je to v celkovém hodnocení velice silný nadprůměr. Při střízlivější stopáži by to bylo i pro diváka, který podobné umělecké kousky zrovna nevyhledává. ()
Matt Smith mě neoslovil, Eva Green hrála dobře, ale hrozně mě její postava štvala, navíc jsem čekala více scifi a více dějovosti. Námět je zajímavý, ale zpracování celkem nudné. Dohromady průměr, ke kterému se již vracet nemusím. ()
Je to tiché, znepokojujúce rozprávanie s precíznym vizuálom a takmer mýtickym izolovaným prostredím. 7/10 ()
nevadí mi pomalé filmy a u Lůna je základní myšlenka opravdu dobrá a zamyšlení hodná,ale díky všemu tomu včetně prostředí do kterého je příběh zasazen,je to celé tak nepříjemně depresivní a celkově hodně zvláštní a ne pro každého.Filmu by prospěla trošku střídmější stopáž,aby se tak vyhnul některým zdlouhavým a nudným momentům.Lepší tři...70% ()
Téma klonování je určitě hodně kontroverzní, ale to už si asi musí každý nějak urovnat v sobě, jak se "k tomu má". Atmosféra se rozjíždí hned ze začátku. Je poklidná, ale chladná a dalo by se asi říci že docela poetická se spoustou detailních záběrů drobností a prostředí. Přišlo mi zajímavé, že děj sice plyne zdánlivě poklidně, ale přitom se ve snímku objevuje poměrně hodně "časových skoků". Ty se mi líbily především ze začátku, kde se člověk několikrát postupně retrospektivně vracel k záběrům, které na první vidění nebyly zcela jasné...Motiv je určitě zajímavý, ale myslím, že druhá polovina filmu už byla trochu moc rozvláčná, nic moc se tam nedělo, ale tempo tak nějak zůstávalo. Eva Green byla skvělá a v některých pasážích si myslím, že trochu zachraňovala scénář, který jakkoli začal slibně, myslím že tak nějak postupně ztrácel štávu a že by se mohlo z tohoto tématu vytvořit trochu" více říkající" dílo. Ale díky kameře a určitě i zvuku (který je syrový, bez doprovodné hudby, vlny, vítr, cinkání) se mi na film hodně příjemně koukalo. ()
Úchylné, ale v první polovině se to nějak drželo na uzdě a překvapivě to bylo tou svojí pomalou atmosférou zajímavé, příběh se nějak vyvíjel, jenže pak přišla polovina druhá a nejen, že se z toho stala nudná záležitost, vlastně to bylo jenom 50 minut čekání na to, jestli to Eva Green udělá tomu klukovi, nebo ne. A mě to tady v tuhle chvíli dost nebavilo. Dobře, mám tu sledovat to její vnitřní dilema, ale nebylo tu nic, nic, co by mě donutilo, abych se o to zajímal. Nakonec mi i ten finální incest byl celkem ukradený. A nějaký silný zážitek se taky logicky nekonal. Tohle si prostě plynulo po svém až do konce, ale mě to v půli přestalo bavit a ono si to pořád jelo svým tempem, které tentokrát jen nudilo, otravovalo a emoce, které to mělo vyvolat, to nevyvolalo. Fliegauf umí líp. 2* ()
Uz to nebolo tak hypnotizujuce a nadherne ako Dealer 2004, no rezisersky Fliegauf má na to stale. Suhlasim s uzivatelom xxmartinxx, ze Fliegauf stroskotava na slovach a na deji. Dejova linia je tu dost problematicka - preto uz nebude tak vysoke hodnotenie ako u Dealera : 72 % ()
Reklama