Režie:
Cary Joji FukunagaScénář:
Cary Joji FukunagaKamera:
Adriano GoldmanHudba:
Marcelo ZarvosHrají:
Paulina Gaitan, Edgar Flores, Memo Villegas, Gabino Rodríguez, Diana Garcia, Héctor Jiménez, Gerardo Taracena, Tenoch Huerta, Noé Hernández, Kristyan Ferrer (více)Obsahy(1)
Syrové drama o mladém páru, který se snaží uniknout svému osudu na střeše vlaku z Mexika do vysněných Spojených států. Willy „Casper“ žije v mexické Tapachule a patří mezi členy zločineckého gangu Mara Salvatrucha. Pravidla gangu jsou pro něj vším, brutální násilí a smrt vnímá jako přirozenou součást svého života. Jeho celý dosavadní život se ovšem změní ve chvíli, kdy vyjde najevo jeho utajovaný vztah s dívkou Marthou Marlene. Ta během potyčky s jedním z členů gangu tragicky umírá a Casper se rozhodne její smrt pomstít a tím se postavit svému gangu. Jedinou šancí na přežití se pro něj stává střecha vlaku mířícího do Spojených států. Tam se setkává s běženci z dalších zemí Střední Ameriky, mezi nimi je i mladá honduraská dívka Sayra. Jejich rozdílné životní osudy se tím protínají a společně míří vstříc nejisté budoucnosti... Filmový debut amerického režiséra Caryho Fukunagy je spletitým příběhem o vyděděncích, kteří touží po naději na únik z bezútěšného prostředí Střední Ameriky. Snímek vyniká realistickým a věrným zachycením prostředí pouličních gangů a života běženců. Při svém uvedení v roce 2009 na filmovém festivalu v Sundance získal snímek ocenění za nejlepší režii a kameru. (Česká televize)
(více)Recenze (280)
[KVIFF 2009] Povedený snímek, který ale nepřináší nic nového, nic co by nebylo k vidění jinde, přičemž podobných děl existuje mnoho. Je to samozřejmě něco jiného, ale klidně film přirovnám k filmům Město bohů nebo Trope de elite, které jsou podle mě oba mnohem zajímavější. Co zamrzí možná nejvíc je fakt, že od prvních minut je naprosto jasné, jak film skončí a i když si divák myslí, že snad někde nastane nějaký zvrat, tak to se vážně nestane. Dá se na to v pohodě koukat, ale jednou to stačí. Nicméně na debut velmi dobré, Fukunaga zvládá režii s přehledem. PS: Teď jsem se podíval na Kdysi byli bojovníky a Sin Nombre vypadá zas o něco slabší:) I když je to o něčem dost jiném, to je pravda... ()
Vizuálně je to možná fajn, příběhově mě to ovšem docela minulo. Máme tu brutalitu pouličních gangů, snahu dostat se za hranice i několik zmařených lidských osudů. Mezi tím vypráví debutující režisér milostný příběh mladého gangstera a dospívající dívky, který ve své druhé polovině přestává být zajímavý a začne být hodně předvídatelný. Vše odstartuje porušení základního pravidla gangu – jeden píchl druhého. A pokračuje snahou imigrantů dostat se do Spojených států na střechách vlaku. V kulisách často zpustošených měst se tak kloubí sociální drama, milostný příběh i thriller, nic však i přes solidní autenticitu neposadí diváka na zadek. Vadila mi i pasivita některých postav, ve finále tak leccos schematicky ústí tam, kam leckterý prokalkulovaný kousek let minulých. Snímek jsem navíc bohužel viděl v dost mizerném českém dabingu, což výsledném dojmu moc nepřidá. ()
Tak realisticky špinavé, až som z tej čvargy dostal vši. Výborný film ... ()
O specifickou atmosféru filmu se podstatnou měrou postarala i pozoruhodná muzika, která si přinejmenším zaslouží ***** a dále úspěšným spojením obrazů, v nichž dominují pouliční gangy s hodně barvitou škálou záběrů zákoutí a nehostinných míst zdejší mexické krajiny s pachem krve plného násilí a uvěřitelně ztvárněnými prvky sociální bídy těch nejchudších, kteří celý život hledají a poté čekají na svojí šanci kdesi v Americe, což dokresluje tvář současné Latinské Ameriky. Je zde i zajímavé herecké obsazení, kde především zaujmou hlavní postavy Casper a Sayra. Přestože film občas působí jako dokumentaristická stylizace, tak to nemění nic na věci, že film činí ve své žánrové poloze vpravdě dílo nevšední. ()
Jeden z najlepších filmov, čo som videl za poslednú dobu. Ďalší dôkaz, že na dobrý film nepotrebujete milióny a drahé triky. Je porovnávaný s filmami ako Mesto bohov a Elitná jednotka a myslím si, že sú to dobré prirovnania. Mix života v chudobných slamoch, gangov a dobrého príbehu, je pre nášho diváka natoľko príťažlivý, že len málokto bude sklamaný. Aj keď som prakticky od začiatku vedel ako film skončí, a kto v závere stlačí spúšť, zážitok mi to nepokazilo. Výborný film po všetkých stránkach. 100%. ()
Pre mňa lepšie ako Mesto Bohov a to pre tie vzťahy medzi ľuďmi. Kým Mesto Bohov je efektnejšie, Sin Nombre skromnejšie ale precítenejšie a to mi je viac sympatické. ()
Škoda tej predvídateľnosti, mohlo to byť nápadité a silné zároveň. Takto je to len silné. 3,5* ()
Neutečeš. ()
Rozhodně to není příjemný film ke koukání. Spíš hnusný a depresivní... Obvykle se podobně pojatým filmům říká "naturalistický", což (v případě, že to znamená vykreslení života "jak je") sedí docela přesně. Život určité komunity - pouličního gangu - se všemi jejími zvyklostmi a zákonitostmi, nevýjimaje násilí, je zde podán velmi přesvědčivě. Příběh gangstera Caspera se navíc v určitou chvíli protne s příběhem uprchlíků směřujících na střeše vlaku do vysněných USA a dohromady pak vytvářejí obrázek neutěšené situace v jedné z nejneklidnějších zemí střední a jižní Ameriky. Fukunagův debut je v tomto směru velmi vyzrálý; je přesvědčivý a vybízí k přemýšlení o možnostech přežívání v životním prostoru, jehož základní charakteristikou je přílišná omezenost (tj. nedostatek vzdělání a příležitostí k jakékoli seberealizaci mimo gang, chudoba, permanentní ohrožení na životě apod.). Po technické stránce nelze filmu nic vytknout. Chyběla mi jediná věc: Lepší naznačení motivace jednotlivých postav. Mohu se celkem bez problémů domýšlet, proč lidé houfně prchají z Hondurasu do Států, ale rád bych také lépe pochopil motivace a ideologický základ oněch pouličních gangů. Globálně sice mohu chápat vstup do takového gangu jako "alternativu" k neperspektivnímu živoření na ulici, ale to mi nestačí. To je ale jen detail, který nijak neumenšuje "zážitek" z filmu, který je čistým příkladem existenciálního dramatu. ()
Kdo očekává dobrodružný snímek v tom smyslu, že uvidí opravdu nějakou dobrodružnou jízdu, bude zklamán. Sin Nombre je opravdu kriminální drama thriller, v němž se najde nepatrné místo i pro romantiku. Toť ale vše. Dobrodružství jako takové určitě ne. Tento snímek však dovede potěšit svým naturalistickým zpracováním, příběhem, ale také prolínám lyričtějších scén s těmi drastickými. Hodně bych pochválil kameru a celkově vizuální zpracování. ()
Cesta za americkým snom vedie mexickou nočnou morou, tvrdí nám Fukunaga vo svojom debute. A nie je tomu ani ťažké uveriť, obzvlášť pri hodnovernom až dokumentárnom čerpaní z juhoamerických reálií. Moderný trýznivý romantický western s ustálenou štylistikou obrazu (pohľadnicové momentky, magická príroda a drsné prostredie gangov) a solídnym tempom trpí len slabou rozpracovanosťou charakterov a vopred nalinkovaným dejom - na scenári sa zjavne šetrilo o trochu viac, než bolo nutné. Talent je však poznať zdiaľky a i napriek striktnej konzervatívnosti v naratívnom prístupe je to vyzretý nadpriemer. Neuhranie, ale zaujme. 75% Po druhom zhliadnutí: Predvídateľná rozprávka odohrávajúca sa vo fotogenickom prostredí, ktorá je ako sociálny komentár zakonzervovaná v mantineloch snahy o bipolárne žánrové rozprávanie. V anotácii zmieňovaná suverénna kontrola nad príbehom a obrazom v skutočnosti značí striktne lineárny koridorový priebeh s vopred jasným vyústením, ktorý nie je ani komplexný, ani nepredstiera problémy na ktoré dosiaľ nebolo upozornené, ani na ne nehľadá adekvátne riešenia. Zostáva len solídny priemer, ktorý svojou „jednohubkovitosťou“ neprivádza diváka k hlbšiemu zamysleniu nad situáciou ani neposkytuje dostatok zaujímavých ozvláštnení. 60% ()
Příběh o tom, že to v Mexiku nemají lehké, a ti, co se dostanou do gangu, to mají ještě těžší. Mezitím se hodně běhá a trošku střílí, až to dopadne, jak to dopadnout musí. Pěkná příroda. ()
Když už tu musí být to procentuální (nebo chcete-li hvězdičkové) hodnocení, tak možná bych Sin Nombre ty 4 hvězdy dal, ale ... Ale příjde mi to celé trochu přeceněné (= no jo, Karlovarské haló a vděčné tleskání tamějšího publika za cokoliv alespoň trochu snesitelného). Samozřejmě je Sin Nombre vyvážený film s délkou tak akorát aby nezačal nudit. Příběh má smysl, vykreslení uprchlické reality je (asi) dobré - viděl jsem už nějaké dokumenty o této problematice ... Jenže pouze dobré, nikoliv vynikající a strhující. Povídačky o úžasném vizuálu jsou zcestné, jelikož jde pouze o pár záběrů na (pro středoevropana) exotickou přírodu. Každopádně držím panu Fukanagovi palce a těším se na jeho další, třeba americké, projekty. 70% pro film, jehož návštěva je rozhodně smysluplnější než návštěva téměř čehokoliv natočeného letos "zlatými českými ručičkami". ()
"Sin Nombre" jsem si sehnal kvůli svému nadšení z Fukunagova druhého snímku "Jana Eyrová" z r. 2011. Stejný divácký zážitek se však u mě nekonal: jednak nemám podobné filmy moc rád, jednak mi jsou osudy nějakých společenských vyděděnců na druhém konci světa ukradené (a na rozdíl od jiných to klidně přiznám). Film jsem navíc viděl v příšerném českém dabingu, což na dojmu z něj zrovna dvakrát nepřidá. "Sin Nombre", to je krásná kamera a strašná nuda, alespoň u mě. Na debut je to ale samozřejmě výborné, a pokud vás podobné filmy oslovují, pak si na své jistě přijdete. Mě osobně to však emočně minulo, podobně jako třeba podobný film "Město bohů" z r. 2002, s kterým je "Sin Nombre" často srovnáván. Nemohu si pomoci, ale dojímat se nad podobnými filmy někde v klimatizovaném multikině s pytlíkem popcornu v ruce mi přijde falešné a pokrytecké. ()
Ve srovnání s několikrát zde již zmiňovaným (nutno podotknout, po právu) City of God scénáristicko-režisérského dua F. Meirelles-K. Lund, postrádá jejich mladší „bratříček“ pro ně(j) tolik typický přímočarý tah na branku. To ale ještě nutně neznamená, že by o s(u)yrové momenty (ne)byla nouze a zejména C. Fukunaga vyznává poněkud odlišnější (filmové) prostředky (výraziva) než jeho brazilští předchůdci, jako jsou umírněnost s důrazem na samotné postavy a tak se paradoxně? může velké části zdejšího osazenstva lehce stát, že tento snímek bude pro ně „líbivější“, neboť se snadněji ztotožní s hlavními postavami a tudíž samotný příběh bude v jejich očích uvěřitelnější. Byť u mě vyhrává prvně zmiňovaná syrová „pohlednice“ z brazilských slumů, nutno jedním dechem dodat (to aby nedošlo k omylu) i tato Fukunagova mexická pouť za svobodou je dostatečně autentická, navíc laciných gest (a s tím spojeným zbytečným ždímání divákových emocí) prostá. Jednoduše snímek nikoliv na efekt, ale od člověka, který problematiku dostatečně zná, nepotřebuje (za každou cenu) šokovat, pouze předkládá svoji vizi a je ochoten se o ni s divákem podělit. To samo o sobě není zase tak málo, nebo ano? Přesto musím dodat: prvně zmiňované režisérské duo je (filmařsky) přecejenom vyzrálejší. P.s. začíná mě čím dál tím více unavovat, jak je současný divák zhýčkaný (viz neustálé zdejší výtky na předvídatelnost děje) na úkor autenticity. Možná by si měl napříště Fukunaga přizvat na pomoc Nolana a výsledek Memento- Sin Nombre by dostatečně ukojil touhy zdejší většiny. Já byl spokojen. SPOILER „Oko za oko, zub za zub“ a zákon ulice opět vítězí. Navíc, jako bonus, naděje v..... P.p.s. na závěr si neodpustím malé (nemístné) rýpnutí. Absolovali by dotyční tuto (ne)konečnou pouť, kdyby věděli, co je ve vysněném „Edenu“ čeká?! Jeden boj končí, druhý začíná, přičemž těžko říct, který z nich je těžší. Zde je alespoň nepřítel viditelný a dostatečně předvídatelný (myšleno v kontextu chování se podle nepsaných pravidel jednotlivých gangů). Who knows 78% ()
Ak si chcete zaškatuľkovať pojem festivalový nezávislý film, pozrite si Sin Nombre. Je tak hyperrealisticky natočený, že si o uvedenie na festivale hovorí aj bez toho, aby o ňom vedeli aj veľké distribučné ryby. V kontraste s touto realistickosťou je slabšia dejová línia, nie úplne najlogickejšie chovanie postáv v jednotlivých situáciách a ona osudová deus ex machina náhoda na začiatku filmu, ktorá spustí reťaz nadchádzajúcich udalostí. Tri hviezdy namiesto štyroch dávam iba preto, že som si istý, že Fukunaga nám v budúcnosti ponúkne určite ešte viac scenáristicky vyladené realistické pecky. ()
Slumdog Millionaire v pochmúrnejšom a "lacnejšom" obale... hierarchia mexických gangov, láska, zrada, útek, druhá láska, vzájomné potešenie a následna smrť, taktiež nádej... snažil som sa o celkové zhrnutie bez zbytočných kecov, len dodám, že snímok "odsypal" a nenudil... 7/10 ()
Určitě zajímavý snímek, jehož úspěch je ukryt zejména v znázornění zajímavého chudinském prostředí, ve kterém se odehrává. Se zájmem se nechájí sledovat jak surové a nekompromisní gangy a jejich rituály ve slumech, tak i cesta na střeše vlaku. Na té pak reflektují líbivé momenty, jako například scéna, kdy cestujícím zemědělci z okolí tratě hází kukuřice, aby měli co jíst, s dramatickým a sadistickým porcováním mačetou. Střídá se tak úsměv s hrůzou. Do kotle se zamíchá ještě trochu romantiky a protože ruka režiséra byla šikovná, výsledek je pěkný film, kterému k plnému počtu příliš neschází. Jaké další cesty vedou ze slumů ukáže například Milionář z chatrče. Alternativa: Slumdog Milionaire, Cidade de Deus. ()
Hm, film jsem neznal, čili ani nic od něj neočekával a můžu jen doporučit, skvělý film, skvělé drama, není co vytknout, super, víc takových filmů... Hodnocení: 85% ()
Cary Fukunaga ma nalákal Temným prípadom takže som bol na jeho "rail-movie" primerane zvedavý. Nakoniec som bol rád, keď film skončil. Po filmovej stránke mu nemožno veľa vytknúť, je to dobre, takmer dokumentárne nakrútený príbeh. Môj problém spočíva v tom, že ma problematika chudoby v Latinskej Amerike, zvyky, rituály a boje pouličných gangov vôbec nezaujímajú. Pripadalo mi to, ako keď oblaky sarančí tiahnu za potravou. V tomto prípade na sever, pretože tam je potravy ešte dosť aj pre špecialistov na naťahovanie ruky. Dosť často som si pri sledovaní filmu uvedomil, akí sú si podobní všetci títo rýchlo sa množiaci čistí príjemcovia akejkoľvek pomoci. V niektorých pasážach bolo úplne jedno, či sa to nakrúcalo v Guatemale, Mexiku alebo niekde na východnom Slovensku. Preto sú tri hviezdičky odo mňa maximom možného. ()
Reklama