Režie:
Igor CielScénář:
Roman KaliskýKamera:
Mojmír TomašovičHudba:
Jaromír DlouhýHrají:
Ladislav Chudík, Karol Machata, Jozef Budský, Daniel Michaelli, Jozef Kroner, Elo Romančík, Dušan Blaškovič, Anton Korenči, Oľga Zöllnerová, Eliška Nosáľová, František Dibarbora, Viktor Blaho (více)Obsahy(1)
Ve zkaženém režimu je spravedlnost slepá jen pro někoho... Doba uvolnění v Československu šedesátých let, obzvláště pak zrušení cenzury v roce 1968, hrála ve prospěch otevírání nespravedlivých soudních procesů let padesátých. Toto citlivé společenské téma se v oné době nevyhnulo zpracování ani ve filmových příbězích. Jedním z nich byl slovenský televizní film z roku 1968 Koniec a začiatok režiséra Igora Ciela podle hry Romana Kaliského. Ten vrhá diváka do soudního přelíčení, kde na lavici obžalovaných sedí redaktor Marcus (D. Michaelli), který uveřejnil článek o profesoru Blochovi (J. Kroner) – odsouzeném v roce 1959 z politických důvodů. Článek se mu nejprve nedařilo v domácím tisku zveřejnit, a tak se poté rozhodl pro vydání ve Francii. Reakce na sebe nenechala dlouho čekat a byl brzy nařčen z protistátní činnosti, hanobení ústavy a porušení tiskového zákona. Nelítostný státní zástupce (K. Machata) však pro obžalobu vybírá pouze ty části, kde si dovoluje osočovat režim z pokrytectví. Marcus si je vědom, že porušil zákon, ale jak sám prohlašuje, vinný si nepřipadá. Rozehrává se tak soudní bitva, v níž se misky vah překlápějí z jedné strany na druhou… (Česká televize)
(více)Recenze (34)
,,Porušil som zákon... urobil som to vedome, ale vinný sa necitím." ,,Jedna nespravodlivosť sa končí, druhá začína. Kedy to prestane...?!" Aaau, tak to bol nárez!! Tento film stojí tak trochu v tieni rovnako výborného Obžalovaného (1964), ale Koniec a začiatok ma svojim ostrým útokom na totalitný systém dostal ešte o niečo viac. Čo súvisí aj s rokom vzniku, keď krátka doba umožnila otvorený pohľad na niektoré "tabu" témy v politickej a spoločenskej sfére a na tejto snímke je to silno vidieť. Výrazné kritické zmienky o cenzúre ideologicky nevhodných článkov, zakázanej spolupráce so západnými médiami (francúzskym časopisom), žiadania sa demokracie a spravodlivosti, pre vtedajších politikov asi hnusne pravdivá myšlienka o tom, že vlasť a štátne zriadenie nemusia mať pre občana v totalite nič spoločného. Taktiež absurdná scéna, kde pri poslednom prehovore číta obžalovaný redaktor Marcus prednáša naspamäť svoj dlhý skritizovaný článok z novín, pretože inak by sa k ľudu jeho celý obsah nedostal. Nestačil som sa diviť a niekoľkokrát som počas sledovania doslova vybuchol smiechom (a myslím, že to mohla byť skvelá absurdná dráma, keby to nebolo inšpirované skutočnými udalosťami), ale súčasne ma väčšina týchto momentov zabolela, napríklad rozhovor sudcu so svojim synom v puberte, ktorému sú zo srdca všetky formality smiešne. Koniec opäť absurdný a mrazivý zároveň... Vynikajúci scenár autora-spisovateľa R. Kaliského zameraného na prípady zo súdneho prostredia, začiatok výbornej spolupráce režiséra Ciela s hercom Danielom Michaelim (v časoch normalizácie preklopenej aspoň do pútavých TV-sérií s "neškodnými" historickými témami – Parížski mohykáni, Louis Pasteur)... Nebudem sa viac rozpisovať, všetkým milovníkom ČS filmu 60. rokov bez výhrad rovno ODPORÚČAM!! 90% ()
Slovenským přátelům můžeme tento šperk jen závidět. Na minimální ploše s maximálním účinkem a opravdu špičkovým hereckým obsazením v čase Pražského jara bylo nejen o komunistickém, ale každém nedemokratickém systému nadčasově řečeno vše. Nemohu se ubránit konstatování, že právě tato klasická díla tvoří vrchol nejen československé, ale minimálně evropské dramatické tvorby. ()
"Porušil som zákon, ale vinný sa necítim..." Zaujalo ma kvalitné obsadenie a pomerne krátka stopáž. Malý tv film, hovorím si, to sfúknem pif-paf...Ibaže príbeh novinára, ktorý je obvinený z osočovania vlasti, hanobenia ústavy a porušenia tlačového zákona ma odrovnal niekoľkými nepochopiteľnými ťahmi. Podobne ako užívateľ PatoP nechápem ako tento film prešiel (alebo neprešiel) vtedajšou cenzúrou. Už len spojitosť s francúzkymi médiami, reči o demokracii, kritike súdnictva a smiech! v súdnej sieni medzi prísediacimi...,nechápavo som krútil hlavou. Nevieme o tomto filme takmer vôbec nič, ale je viac ako pravdepodobné, že ležal v trezore. Vôbec by som sa nečudoval. Veľmi solídna súdna dráma, výborné obsadenie i výkony, nemalá kritika a mnoho otázok do radov vtedajšej socialistickej vlády. Neznámy film, ktorý si zaslúži pozornosť a možno i trochu uznania, že podobne ako Kachyňov film Ucho, si niekto dovolil dvihnúť prst a poukázať na vtedajšie problémy. "Jedného pustia, druhého obvinia. Kedy toto skončí..." Odvysielané 14.10.2014 na STV2. 80%. ()
V roce 1968 neuvěřitelná bomba, dnes už trošičku vyčpělé. Užíval jsem si však plejádu tehdejší herecké slovenské elity. ()
Maximum zabalené v minimu s tvůrci, které vlastně nikdo nezná. To lze aplikovat i na samotného režiséra, který se mně osobně tímto svým debutem představuje. Herecké obsazení je naopak velmi známé. Odhalení nahoty společenské manipulace je zde, stejně jako v OBŽALOVANÉM, výchozím bodem celého sporu, jenž není nutno podsouvat pouze minulému režimu, i když zde je základem boj o rehabilitaci politicky odsouzeného člověka. Člověka, který svůj hřbet ohnul pod náporem sedmi dlouhých let. Shrbený a občansky potlačený bloudí městem bez povšimnutí. Ano, ale nyní je následován. Všemi, kteří byli svědky onoho odhalení dobové pravdy, skryté za opevnění zvané ústavní zákony. Zákonodárná moc proti slovům, které mívají velkou váhu, zvláště pak, jsou-li potlačována. Cenzura je nejlepší reklama na pravdu. Skvěle narůstající atmosféra, vynikající dialogy i hudba a bezchybní herci. Skromný soudní proces v naprosto neznámém snímku s velkolepým námětem má v sobě vše. Perlička pro československé fajnšmekry. ()
To by bylo tak dobré, kdyby tam nebyl Michaelli. Jeho floutkovské pojetí mi přijde naprosto nevhodné, takový projev by se hodil k náctiletému motorkáři, nikoliv k uznávanému redaktorovi. Dávám to za vinu velmi slabé režii. Ze scénáře se dalo vytěžit mnohem víc. ()
Podobně jako o něco dříve (1964) zfilmovaná novela Lenky Haškové Obžalovaný, i bratislavská televizní adaptace původní hry dramatika a publicisty Romana Kaliského silně rezonovala s dobovou společenskou (i politickou) atmosférou, která významně prolamovala ledy dosud zakázaných oblastí. Předmětem tohoto soudního procesu je kritický článek, zveřejněný na protest proti cenzurnímu zásahu ve francouzském tisku, v němž se progresivní žurnalista pokoušel upozornit na nespravedlivou likvidaci váženého profesora během padesátých let. Ožehavé téma, jež vyvolá řadu vzrušených reakcí, zároveň dokazuje, jak významnou roli v tzv. obrodném procesu hrál tisk a novináři, kteří prostřednictvím svých reportáží výrazně ovlivňovali veřejné mínění. Režisér Igor Ciel navíc celý případ, který se odehrává většinu času pouze v soudní síni, natočil v rychlém, dynamickém sledu, v němž se soustředil především na detailní záběry tváří jednotlivých aktérů v podání předních slovenských herců v čele s vynikajícím Ladislavem Chudíkem (předseda soudu), Jozefem Budským (obhájce), Karolem Machatou (prokurátor), Jozefem Kronerem (profesor Bloch) a Danielem Michaellim (obžalovaný redaktor Markus). ()
Bezchybný soudní proces s bývalým režimem, který zaplaťpámbů dostal trest smrti. Dneska bychom ale měli opět začít shánět právníky... ()
Málo známa rekonštrukcia súdneho procesu z 50-tych rokov. Novinár sú súdený vtedajšou mocou, lebo cenzorom zakázaný článok zverejnil vo francúzskych novinách. Príbeh je silný nielen námetom, ale aj hereckým obsadením. Záverečná scéna nastoľuje otázku, ktorá je v neslobodnom svete zásadná a nezodpovedaná. Výborný film. ()
Filozoficky je to nadčasové. Ale že si to někdo troufl natočit v roce 68, to je hodně navíc. Určitě jedna z nej slovenských TV inscenaci. Postava redaktora by mohla byt zahrána lip, Chudík naopak výborný. Bavilo mě to. ()
I když se pravda dostane ke slovu, nemusí to ještě znamenat vítězství spravedlnosti. 26. června 1968 zrušilo Národní shromáždění cenzuru v československých sdělovacích prostředcích. O dva měsíce později jsme tu měli sovětské a další spřátelené tanky. Díky alespoň tomuto krátkému období, počítajíc v to i nějaký ten čas předtím a potom, mohly u nás vznikat takového filmové skvosty. Dobře, že nebyly zničeny a mohly pak po vytažení z trezoru opět promlouvat .Bohužel však toto emotivní soudní drama, ač obsazené výbornými slovenskými herci, zůstává zapomenuto a dosud našlo jen velmi málo diváků. ()
Zdařilé soudní drama s nadčasovým sdělením, bohužel se obávám, že doba se změnila, ovšem lidé ne.. Příběh obžalovaného novináře je poutavý, urputný boj za pravdu a spravedlnost oceňuji.. Tak nějak mi nesedl Daniel Michaelli, ztvárnění hlavní postavy se mi nezamlouvalo.. Na druhou stranu musím dodat, že se mi moc líbil Ladislav Chudík a Jozef Kroner.. Každopádně stojí za to vidět.. ()
Malá reminiscence roku 1968. 1) Ve své době průlomový, dnes již poněkud vyšeptalý snímek je takový, jaký od filmu z roku 1968 na téma politický režim očekáváme._____ 2) Zaujaly mě termíny soudního projednávání. Ve čtvrtek se obnoví rehabilitační řízení a hned následující pondělí, tedy za 3 pracovní dny, je řízení ukončené?_____ 3) S křížkem po funuse, nicméně přesto bych rád připomněl tvůrcům, že jméno francouzského časopisu Echo du monde (Ohlas světa) se vyslovuje -eko dy mond (nosovkové n)-, což by snad vědec, který si v něm čte, mohl vědět._____ 4) V něčem je však film aktuální i dnes. Jedna nespravodlivosť sa končí, druhá začína. Kedy to prestane? ()
"Jednoho človeka oslobodíte a druhého uvazníte...kedy sa toto skončí, kedy sa toto skončí..." Tohle je klasický příklad filmu, který se natáčel během pražského jara, kdy tály ledy a cenzura nebyla. Samozřejmě ihned po nástupu normalizace byl snímek uklizen do trezoru. Není se vůbec čemu divit, tohle špičkové drama, které se téměř celé odehrává v soudní síni má v sobě mnohem více, než obyčejný soudní spor. Obsazení je parádní, kamera stále něčím překvapuje a hudba v určitých vstupech perfektně válcuje. Vůbec jsem o tomto televizním filmu neměl ponětí a děkuji Čt Art, že tenhle klenot vylovila z archívu. ()
Zrkadlo vtedajšej česko-slovenskej spoločnosti, ktoré nesie jasný, a dá sa povedať, že aj silný odkaz. Príbeh je síce zasadený do cudzej, bližšie nemenovanej krajiny (zahraničné, hlavne teda západoeurópske a americké automobily, viacprúdové diaľnice, palmy atď), ale snáď každému divákovi musí byť jasné, akému štátu a sčasti i štátnemu zriadeniu nastavujú tvorcovia reflexiu. Mnoho hviezdnych hercov obstaráva (na televízny film) vysoký punc i kvalitu. Má však aj svoje negatíva, tým hlavným je slabšia vieryhodnosť postáv, dialógov a tiež ich emotívnosť pri súdnom pojednávaní, kde by sa viac hodila (jednoduchá) formálnosť. Tiež sa mi zdala pointa príbehu - na spamäť naučený inkriminovaný článok prednesený ako posledné slovo na súde - príliš jednoduchá. ()
"Jedna nespravodlivosť sa končí, druhá začína. Kedy to prestane?! Kedy to prestane...?" Rekonstrukce soudního procesu je možná maličko zdlouhavá (viz třeba závěrečná řeč, kde obžalovaný cituje celý článek) ale obsahuje spoustu silných myšlenek, které by jindy než v období Pražského jara nemohly v tehdejším Československu zaznít. Mě třeba velmi zaujala téměř filosofická disputace o tom, co je to vlast a zda vlast může existovat bez státní moci ("Vlasť je to, čo člověku zostáva, aj keď ho z nej vyženu....Vlasť je osud, do ktorého sa člověk narodí a pre ktorom nesme utiec "). Ale i třeba taková citace z Bible nebyla asi v televizi té doby zas tak běžná... Herecky je to samozřejmě též skvěle obsazené (Chudík, Kroner), jen Daniel Michaeli v roli obžalovaného redaktora Markusa mi nějak moc nesedl. ()
Viackrát to tu bolo citované, ale musím aj ja. 'Jedného oslobodia, druhého zavrú. Jedna nespravodlivosť sa končí, druhá sa začína. Kedy to prestane...' ' Vlasť je to, čo si človek v sebe odnáša aj keď ho z nej vyženú, čo mu zostane aj keď sa zmení režim, zosype štátna moc.' Neuveriteľne veľa pekných a aj dnes aktuálnych myšlienok zaznelo v tomto filme, ktorý má zaujal od prvej vety po poslednú. Videla som ho po prvýkrát, čo sa mi zdá dosť neuveriteľné, vzhľadom na dobu jeho vzniku. ()
Vynikající a neprávem pozapomenuté soudní drama. "Malý" TV film, ale obsahově hodně velký, významný a nadčasový. V krátké "době přechodného vyjasnění" se ho tvůrcům podařilo v roce 1968 natočit, i když později skončil na dlouhá léta v trezoru. Působivé téma, výborné herecké výkony a výsledek vás po celé trvání filmu zarazí hluboko do křesla. Velká škoda, že takovýto vyjímečný snímek není víceméně známý, protože k jeho uvádění na TV obrazovku dochází velice zřídka (naposledy slovenská Dvojka v dopoledních hodinách, česká TV pokud vím ještě film neuvedla a to je také velká škoda. Film má stále co říci a jeho vyznění je opravdu nadčasové. "Porušil som zákon - urobil som to vedome, ale vinný sa necítím ! ". "Jedna nespravedlivosť sa končí, druhá začíná.- kedy to prestane ? ..." Opravdu vynikající film, jehož myšlenky i celkové vyznění a poselství v divákovi ještě hodně dlouho doznívají. ()
Tak toto bol príbeh ostrý ako britva, neverím, že to za socializmu neležalo zakonzervované v trezore. ()