Obsahy(1)
Hrdinou tohoto snímku z roku 1964 je Robert Morgan (Vincent Price), který jako jediný člověk nepodlehl zákeřné epidemii, jenž proměnila lidstvo v bytosti vypadající jako upíři. Snímek je inspirován povídkou Richarda Mathesona " I Am Legend". (V-Ray)
Recenze (57)
Snímok som videl v pomerne divnej kolorovanej verzii, ktorá mu ale paradoxne dodala zvláštne kúzlo. Ťažko vysvetliť, treba vidieť. A zrejme aj to nezvyčajné zafarbenie u mňa dopomohlo filmu k lepšiemu hodnoteniu, pretože snímok aj napriek svojej nedlhej minutáži pôsobí uťahane a rozvláčne. Tak mi to aspoň vyzeralo aspoň ako atmosférický, už keď nie zábavný snímok. ()
S trochou nadsázky řečeno, je to takový tematicky spřízněný pradědeček hitovky JÁ, LEGENDA s Willem Smithem. Postapokalyptická atmosféra prvních 20-ti minut je výborná. Nejsou k tomu potřeba stohlavé shluky komparsu a panoramatické výjevy, stačí pár vylidněných ulic, na zemi odpadky, u silnic pár mrtvol a zlověstný kouř z jámy, kde hlavní postava pálí nakažené mrtvoly. Pojetí zombíků, tedy lépe řečeno nakažených, je poněkud zvláštní – spíše připomínají ožralé vandráky při cestě z flámu, i po třech letech od nákazy pořád chodí v celkem čistých a nepoškozených hadrech, po vzoru upírů nesnáší česnek, pohledy do zrcadla a denní světlo, myslí jim to (hlavního hrdinu oslovují jménem) a používají nástroje. Flashback, který dokresluje a dovysvětluje děj, je dost zkratkovitý, takže na člověka nedolehne ta tíha okamžiku, kdy vypukne celosvětové epidemie. Závěrečná akční desetiminutovka je až nechtěně komická, bohužel. Ovšem je tu ale charismatický Vincent Price, který to statečně táhne na bedrech a který by „prodal“ i sebevětší blbost. ()
Rozbití na tři samostatné kapitoly snímku zcela určitě neprospělo a přechod z apokalyptické vize budoucnosti do rodinného dramatu a závěrečné důchodcovské akční pasáže je zbytečně roztříštěný a nesouvislý. Místo očekávané deprese plné vnitřních monologů se dočkáváme tupé retrospektivy s ještě tupějšími herci a nezbývá než litovat, že název tohoto díla nelze brát doslovně. Atmosféra, která se zpočátku dala krájet, nadobro mizí a s ní i celková uvěřitelnost vyprávění. Scénárista odvedl standardní strojovou práci a nedokázal oživit epizodní postavy na malém ani hlavního představitele na velkém prostoru, což je vzhledem ke geniálnímu obsazení klíčové role velká škoda. Důkaz, že výtečný námět s uchvacujícím úvodem někdy přináší velké zklamání. ()
Velmi povedený postapokalyptický horor z šedesátých let. Když člověk zkousne tu velikou dávku naivity, která k těmto starším žánrovkám prostě bohužel patří, tak se určitě bude bavit minimálně obstojně. No a když by ji náhodou nezkousnul, tak se aspoň od srdce zasměje (v první třetině, kdy se Vincent Price bez přestání tváří útrpně, dělá dramatická gesta a pomocí voiceoveru se s divákem dělí o své momentální rozpoležení, jsem k mírnému úsměvu také neměl daleko). Zbylé dvě třetiny jsou pak jednoznačně lepší. Velmi se mi líbil hlavně ten důležitý finální zvrat (jenž v podstatě vysvětluje název knižní předlohy), který snad v novější verzi ani nebyl (nejsem si jistý, už si ji příliš nepamatuju). Horror movie of the Year ()
Mathesonovu knihu jsem necetl, ani jsem nevidel zadne jine zpracovani, takze o deji jsem mel jen hrubou predstavu. Tahle nestandardni upirina me po nekolika minutach naprosto vtahla a drzela me az do uplneho zaveru. Je sice fakt, ze po genialni prvni tretine jde atmosfera trochu dolu, ale neni to zadny propastny rozdil. Na prvni pohled jde o jeden z filmu, ze kterych Romero cerpal inspiraci pro NOTLD. Co ho ovsem vyzdvihuje do nebeskych vysin je Vincent Price v jedne ze svych nejlepsich roli vubec (a to je co rict). Neocekaval jsem depresi a vim ze upiri se boji cesneku a zrcadel, takze jsem se bavil dokonale. ()
Oficiálně snad úplně první zfilmování Mathesonovy předlohy, a do dneška asi i to nejpovedenější. Tím neopovrhuju poslední Lawrencovou verzí, tahle stará je však rozhodně uvěřitelnější. A není to jen díky uhrančivému projevu Vincenta Price, ale hlavně díky komornějšímu (rozuměj levnějšímu) rázu. Vylidněné město je tu pořád, ale tam, kde "Já, legenda" nepochopitelně použila digitální efekty, tady si tvůrci vystačili s lehkým make-upem. Mutanti tu tak připomínají Romerovy zombíky z jeho slavné prvotiny, dokonce se stejně šourají a vstávají z hrobů, jen se bojí zrcadel a česneku. Postupně sice upadá ta stísněná atmosféra z první třetiny, ale proč ne, celkově jsem rozhodně spokojenej. ()
Výtečný film s krásně bezvýchodnou atmosférou a skvělým Vincentem Pricem v hlavní roli. Narozdíl od místních kritiků, začátek mi přišel ne až tak dobrý, právě od druhé třetiny (flashbacky) jsem se pořádně dostal do děje. Závěr byl přesně takový, jaký měl být (beznadějný). ()
Sákra, když jsem si film vybírala pouze podle názvu, tak jsem ani nevěděla, jak aktuální podívanou jsem si vlastně vybrala. Film si rovněž zaslouží bonusové body za vyřešení závěru, kterého se nezalekli jako hem hem někdo. Až budu velká, chci být Vincent Price. ()
První filmová adaptace knihy I am the Legend se velmi povedla. Vincent Price v hlavní roli je opravdu výborný, kam se na něj hrabe Will Smith. Pěkně ponurá atmosféra, a přesně v moment, kdy už jste té beznaděje nasyceni, se odbočí do minulosti a odvypráví, jak ke všemu došlo, a zase v pravou chvíli se odbočí do neradostného finále. Výborně natočené. Jediné, v čem ve srovnání nová verze z r. 2007 nekulhá, jsou efekty a "cool look". Ale to už je takové znamení doby... ()
Zaujímavé, ako niektoré staršie filmy dokážu evokovať súčasné udalosti. Pri Soderbeghovej Nákaze (Contagion, 2011) je podobnosť až desivo presná. Starší film Posledný človek na svete (1964) pripomína súčasnosť len rýchlo šíriteľnou nákazou. Dôsledky sú ale vo filme fatálnejšie. Posledným naozaj človekom ostáva muž, pracujúci v medicínskom výskumnom centre na vývoji vakcíny proti vzduchom a vetrom sa šíriacej nákaze. Vakcínu síce neobjaví, ale z neznámych dôvodov prežíva. Jeho osamotené trojročné plahočenie má však desivú podobu. Každý deň opakuje rutinu s likvidovaním nakazených, z ktorých sa po západe Slnka stávajú až príliš živí a smrtichtiví zombíci. Takže na ich elimináciu je potrebné draculovsky osvedčený kôl do hrude, benzín a oheň. Nekonečná osamelá mäsiarčina. Ako terapia slúžia platne s obľúbenou hudbou a púšťanie si domáckych filmov so zábermi šťastnej rodinky. Lenže, čo z toho, ak manželka je v truhle a nikde nikto? Alebo žeby predsa? Nuž, nekonečné likvidovanie nezlikvidovateľného ľudského odpadu dopadne nezvratnou logikou i na posledného muža. Pretože (spoiler): Kto čím zachádza, tým aj schádza. Táto pravda je známa prinajmenšom z doby straých gréckych bájí a povestí. V nich krutého a bezohľadného lupiča Sinisa, ktorý likvidoval svoje obete priviazaním o vrcholky dvoch borovíc, ohnutých k zemi; následným uvoľnením vrcholcov sa telo nešťastníka roztrhlo na dve polovice, tak tohto sadistu zabil hrdina Théseus tým istým spôsobom. (koniec spoileru). Skvelý herecký výkon ikonického Vincenta Pricea, však nestačí prekryť fádnu monotónnosť prežívania, trochu oživenú v poslednej tretine filmu. ()
Povedeně uvěřitelná atmosféra liduprázdného města, Vincent Price na soustruhu vyrábí dřevěné kolíky, shání česnek, váže z něj věnce a ty věší na dveře svého domu, kolem něhož průběžně sbírá mrtvoly, které odváží za město a spaluje je ve velké jámě, a když v noci na okna a dveře zabuší "upíří zombie", pustí si gramofon, natáhne se na gauči a snaží se na ně nemyslet a spát... Skvělý rozjezd. A zbytek Posledního muže na Zemi horší nebyl. Flashback odehrávající se před nákazou byl pochmurný a dramatický jedna báseň, a závěrečná třetina zase ohromně bezvýchodně chladná. Nad lehce naivní pojetí příběhu jsem se povznést dokázal... A s novější verzí jsem nesrovnával. ()
Natočené podľa knihy Richarda Mathesona "I am Legend". Snímka začína raňajším budíčkom Vincenta Prica do ďalšieho stereotypného dňa. Noc je vždy ťažká, zaspávať za zvukov dobíjajúcich sa zombíkov do domu nie je ktovie čo a tak ráno nabrúsi pár kolíkov a vydáva sa do mesta ich pár pozabíjať. Keďže títo zombíci majú vlastnosti upírov tak cez deň spinkajú ako batoliatka. Prebodnutých ich potom spaľuje. Asi v tretine filmu nasleduje flashback kde sa pekne dozvieme čo sa vlastne stalo. Prekvapivo atmosferický no škoda tej poslednej tretiny kde to už nie je vončo. Ale vždy lepšie ako podivný The Omega Man (1981) s Charltonom Hestonom. ()
Story , atmosféra, pointa aj Vincent Price sú super. Ale tá hrozná béčkovosť a poňatie zompírov, či čo to malo byť celý film strašne zhadzuje ( každá jedna akčná scéna je na smiech) Niektoré filmy skúšku časom bohužiaľ neprežijú a verím že ani v ´64 tom nebola žiadna bomba 6/10 btw. je to adaptácia rovnakej knihy ako tiež podobne rozporuplný I am Legend s Willom Smithom ()
Charismatický Vincent Price bravurně utáhne postapokalyptickou vizi světa, kde záhadná epidemie mění lidi na jakési mutanty. Kříženci zombie a upírů se potácí městem a Price se snaží přežít. Každý den hledá zalezlé upíry a současně shromažďuje věci, které mu umožňují přežívat. Noc je jednou velkou noční můrou, kdy nemrtví se snaží dostat do opevněného domu, jeho jediného útočiště. Jen vzpomínky jsou připomínkou světa živých, ...zůstal sám... Asi nejtěžší bylo zřejmě vylidnit město a pořídit pro natáčení dostatek mrtvol. Syrová černobílá kamera a místy nervydrásající hudba dodávají snímku na naléhavosti. Mezi několika děsivými scénami vyčnívá ta, kdy jsou mrtvoly shazovány ze srázu do ohně a Price se marně snaží najít dceru, než skončí na dně jámy... ()
Vincenta Pricea mám radšej v záporných rolách, ale aj tu je pravdaže fantastický. Čiernobiela kamera je nádherne nasvietená a hoci je príbeh dosť naivný (mix zombies a upírov), má svoj oldschool šarm. ()
The Last Man on Earth je postapokalyptický snímek kterej táhne vynikající(jak taky jinak) Vincent Price. Příběh o tom jak lidstvo postihne epidemie která lidi mění v upíry. A on je nejspíš jediným člověkem který přežil. Spíš než upíry mi tito nakažení připomínali zombie. Kupodivu ale nejde o film kterej by byl nějak extra nabitej akcí. Což by mohlo některým divákům vadit(mně však ne) i přesto má ale svoji znepokojivou atmosféru. Třeba při projížďkách prázdnými ulicemi jen tu a tam nějaká mrtvola nebo při pálení mrtvol a hledání dcery. Pomocí flashbacků se vracíme do minulosti a zjišťujeme kdy to vše začalo. Jen ten akční závěr mi tu tak nějak moc(v konceptu celýho filmu)neseděl. Slabší 4hvězdy ()
V prvé řadě je The Last Man on Earth velmi věrná a kvalitní adaptace skvělé Mathesonovy knihy Já, legenda. V druhé řadě je to výborná one-man-show Vincenta Price. A v neposlední řadě je to pamětihodný hororový snímek s hustou atmosférou a silným napětím. ()
Viděl jsem The Omega Man s Charltonem Hestonem i Já, legenda s Willem Smithem a s The Last Man on Earth se ani jeden film nedá srovnávat... A to je dáno nejen mnohem lepší atmosférou, ale především napřekonatelným Vincentem Pricem... ()
Tak nějak jsem se zklamal. Podle hodnocení jsem čekal daleko více než jen bloudění po kulisách s Vincentem Pricem a občasné utočení upírů. Celé mi to přišlo zbytečně pomalé a nic extra, ale rozhodně lepší než Já legenda. Tady to má aspon atmosféru když nic jiného. ()
Depresivní samotu v postapokalyptickém světě vystřídává v noci zahrada plná oživlých mrtvol s upířímí choutky a ráno, kdy náš hrdina v širém opět věší nový česnekový věnec na kříž na domovních dveří... tak začlo moje první setkání s hereckou legendou hororového žánru Vincentem Pricem. Už úvodní scény Posledního člověka na Zemi mě pohltily, ale vážně jsem nečekal takhle působivý zážitek. Sci-fi horor natočený podle Mathesonovy povídky je pro mě opravdovým sci-fi (s rozehráním vědeckého tématu) i opravdovým hororem: s temnou amosférou vyvolávající děsivé pocity daleko víc bezvýchodiskou situací a rostoucím strachem, než hromadou zohavených těl a krve. Vincent Price se svými pohledy film dokázal skvěle potáhnout často i zcela sám na scéně a zpracování příběhu navíc v sobě nese i mysteriózní střípky později se odhalujících odpovědí na otázky, které v divákovi od počátku vyvstávají. Vyprávění klikatými stezkami od zombie hororu až mj. k rodinnému dramatu z minulosti mě mile překvapilo stejně jako nekompromisní závěr, který kašle na zaužívané hollywoodské šablony a nebojí se předat divákovi poměrně drsné poselství. Při tom ještě mnohokrát před tím stihne film přinést i další silné scény (postýlka s dcerou, poslední dialog s manželkou, černý pes...). [90%] ()
Reklama