Scénář:
Mike MillsKamera:
Kasper TuxenHrají:
Ewan McGregor, Christopher Plummer, Mélanie Laurent, Goran Višnjič, Mary Page Keller, China Jesusita Shavers, Lou Taylor Pucci, Melissa Tang, Kai Lennox (více)VOD (1)
Obsahy(3)
Na Zlatý glóbus nominovaný Ewan McGregor (Muž ve stínu, Andělé a démoni), na Cenu Akademie nominovaný Christopher Plummer (The Last Station) a Mélanie Laurent (Hanebný pancharti) se představují ve filmu Začátky, povznášející komedii o tom, jak legrační a proměnlivý může být život. Když grafik Oliver (McGregor) krátce po smrti svého otce (Plummer) potkává svobodomyslnou Annu (Laurent), dochází mu, že v otázce dlouhodobých romantických vztahů je úplný začátečník. Až při vzpomínkách na otce, který po smrti své ženy, se kterou byl 45 let, přiznal svou homosexualitu a zbytek života si užil jako divoký mejdan, Oliver pocítí touhu dát šanci vznikajícímu vážnému vztahu. Originální milostný příběh, při jehož natáčení se scenárista a režisér Mike Mills nechal inspirovat vzpomínkami na svého otce, si získal filmové kritiky, protože je “chytrý, dojemný a často legrační!” (Karen Durbin, Elle). (oficiální text distributora)
(více)Recenze (219)
Výborný McGregor, Plummer i francouzské kouzlo Mélanie Laurent. A také Artur. Nenápadný film ze života, který nehraje na city a je neskutečně půvabný a příjemně se na něj dívá. A to pomalé tempo mi také nevadilo. ()
Oscar 1 : Herec VR - Christopher Plummer ()
„Zůstat sám je velmi snadné“ I banality, podávané s citem, dokážou udělat dojem. Začátky, interiérová freudiánská tragikomedie, formálně ani obsahově nenabízejí nic radikálně nového, přesto působí svěže. Fragmentarizace zacykleného vyprávění, vystihující životní zkušenost v postmoderní době bez začátku a konce, a absence většího dramatu i menšího konfliktu, film odlišuje od přímočařejších, k cíli směřujících vztahových dramat (stejně tak „indie“ look s podzimně melancholickými barevnými tóny). Triviálně nejsou pojímány ani vztahy mezi postavami. Zamrzí jen, vzhledem k autobiografické podstatě scénáře pochopitelné, soustředění veškeré pozornosti k Oliverovi. Ostatní, otec, matka, otcův milenec i nová přítelkyně, jsou v důsledku jenom klíčem k pochopení jeho osobnosti. Pochopení jím samým i námi. Ústředním tématem filmu, od něhož Mills poněkud roztěkaně (ovšem v souladu se zvolenou formou vyprávění) odbíhá k politice, občanské angažovanosti a starým filmům, je možnost, potažmo schopnost sebevyjádření. Po smrti otce, který dlouho nemohl dát najevo svou homosexualitu, se Oliver uzavírá do sebe, namísto toho, aby dal světu na vědomou, že je tady, a že je osamělý (kvůli povaze), smutný (kvůli minulosti a vzpomínkám) a plný obav (kvůli budoucnosti). V tom, aby si nahlas zařval, mu oproti gayům, jejichž hlas byl desetiletí umlčován, brání jen vlastní neschopnost přijmout posun, jenž v jeho životě smrtí otce nastal. Zpátky do světa mluvících (tzn. ne psích) hlav ho – psychoanalytikové, zpozorněte – vytáhne dívka bez hlasu, převlečené v okamžiku prvního setkání za muže (čili je zpočátku jenom náhradou za otce, výplní uvolněného prostoru). Navenek prosté až tuctové sbližování Anny a Olivera se vyhýbá řadě romantickým klišé s rozcházením a opětovným scházením a ve světle dvojnásobně iracionálního vztahu mezi Oliverovou matkou a otcem nastoluje otázky, jimiž se tuctové romance nezdržují. Například tu zcela nejzákladnější – proč 2 lidé zůstávají spolu? Na vztahové rovině je znát, nakolik osobním filmem Začátky pro Millse jsou. Stěžejním slovem je „citlivost“ a význam mu dávají herci. Ewan McGregor, jehož utlumený projev výborně odpovídá Oliverově rozpoložení, tudíž pro jednou padá podezření, že herec svůj part odehrál pod vlivem valia. Veterán Plummer, který si svého „starého teplouše“ užívá stejně jako Mélanie svou půvabnou ochranitelku, o níž můžete vědět všechno, a přesto bude budit dojem kohosi tajuplného. Je tak trochu bytostí z jiného světa, navenek nezatíženou žádnými vážnými starostmi, ale opět se nabízí ona lehce alibistická omluva – Anna slouží výhradně tomu, aby protagonista našel sám sebe, pročež její pečlivější prokreslení není žádoucí. Začátky se dokázaly vyvarovat debilně optimistického, všechno bude v pohodě, všichni jsou šťastní feelingu, přesto a přes určitou nevyrovnanost, zanechávají veskrze příjemný pocit. Pocit, za který se nemusíte stydět. 80% ()
Everybody lives, everybody suffers, everybody dies. Klasická trudomyslná nezávislárna s klasicky trudomyslným hlavním hrdinou. Měl by s sebou nosit míč. ()
║Rozpočet $3,2milióna║Tržby USA $5,790,894║Tržby Celosvetovo $14,311,701 ▐ Niekto sa moc chcel hrať na umenie a vznikol z toho potom taký rozháraný povrchne odbitý guláš ničoho, najviac zamrzí keď v tom hrá dosť dobré obsadenie: Ewan McGregor, Christopher Plummer, či aj čarovná Mélanie Laurent. Vydržal som pri tom trpieť asi hodinu a keď sa to nikam neposúvalo som to vzdal. /10%/ ()
NAŠE ŠTĚSTÍ NÁM DOVOLILO POCÍTIT SMUTEK, NA KTERÝ NAŠI RODIČE NIKDY NEMĚLI ČAS. A TAKÉ RADOST, KTEROU JSEM U NICH NIKDY NEVIDĚL....... /// Je mu 38 a zamiloval se. Snad mu zajímavá, sympatická a milá Anna dá jiskru do života. Oliver je totiž ten nejnudnější člověk na světě. Nebo nejsmutnější? A ONA je jiná, přesto stejně osamělá... Hodně komorně udělanej film. Příběhy a vztahy Olivera s Annou, jeho táty a Andyho, Olivera se svým (nemocným) tátou, Olivera (chlapce) se svojí matkou, Olivera, Anny a psa Arthura ..., který se tak ledabyle skládají a laborují (u mě!!) nad propastí (ne)zajímavosti. Film, ve kterým všichni většinu času vypadají příliš nešťastně, a se vztahy, ve kterých jsou všichni příliš zamilovaní na to, aby přemejšleli, jak jsou smutní a jestli se mají cítit tak, jak se cítí, vám fakt musí vyloženě seknout k pleti (nebo se jen trefit do (ne)nálady). 2a½!, ale dám 3*. Za Melánii a Ch. Plummera. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Můj 75letý otec mi řekl, že je gay. Od tý doby mám pocit, že je u něj doma teplá i židle. 2.) Jsem zralej na sepsání dějin smutku. 3.) Thx za titule ,,ni.na29“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Strašně očekávatelné. Očekávatelně nezávislé, očekávatelně nápadité, očekávatelně procítěné. Pěkný film, ale nic člověku nedá. ()
Nemám slov.. To se musí zažít. Obrazně i doslova... ()
Nenápadný, leč krásný film.... Hereckévýkony Melanie, Ewana,Christophera jsou tak neuvěřitelně civilní, přirozené..... Fakt pěkné.... ()
Suchý scenár, zívajúci prázdnotou a postrádajúci akúkoľvek myšlienku... toto bol veľmi zúfalý výkrik do tmy ()
My personality was created by someone else! Znovu o lidech, kteří tápají, touží, sní, milují a umírají tentokrát z trošku jiného úhlu pohledu. Just The Kids Are (Still) All Right - but older. ()
Film s naprosto úžasnou atmosférou, bez přehnaných fórů a zbytečných dramat, zkrátka takový ze života. Mélanie Laurent, Christopher Plummer i Ewan McGregor odehráli svoje role výborně a všichni se mi moc líbili. Problém spočívá v pomalém tempu, kterým film plyne. Zpočátku mi to nevadilo, ale stopáž by přeci jen mohla být kratší, prostě mě to úplně nepohltilo. Za mě 4 slabší *. ()
Nudna romance pohrbena pod intelektualnimi touhami hlavniho hrdiny i Millse. Cmarani sracek na zdi, mluva se psem a otravne flashbacky. Plummer je cool, jinak ufnukanost roku. ()
Podľa toho čo som videla si viem domyslieť, čo chcel Mills svojím filmom povedať, ale to čo chcel povedať, nemalo takú formu, aby to bolo aj pútavé. Množstvo zvláštnych a od veci dialógov, infantilných scén s Ewanom a Mélanie komediálnemu rozmeru nepomohlo. Dramatická línia bola povrchne podaná a romantické to nebolo ani zďaleka. A tak si po dopozeraní musím domýšlať, čo malo u diváka vytvoriť dojem. Zostáva mi z toho len vzťahová rovina - otec, syn a partnerský vzťah versus samota. Spracovaním strašná nuda i napriek snaživým hereckým výkonom. ()
sweet. ()
Ani nevím jak jsem se k tomuhle filmu dostala, ale nakonec mě to tak úplně nezaujalo. Ale to mohlo být způsobeno tím, že jsem byla dost nesoustředěná. Jako příběh mi to přišlo hodně zajímavé, ale některé scény mi bohužel přišli až moc dlouhé. 3* a pro mě byl na celém filmu nejlepší ten úžasný pes :) ()
Neobyčejný film o (zdánlivě) obyčejném životě. ()
Už po prvých minútach nadobudnete dojem, že film je veľmi autobiografický a tvorca si ho nakrútil predovšetkým pre seba. No a počas nakrúcania hľadá cestu, ako by svoje spomienky a pocity preniesol aj na diváka. Darí sa mu to šikovnou štylistikou, ako napríklad vsúvanie fotiek alebo kresieb do obrazu, či rapidmontáže, akoby sme sledovali Oliverove predstavy. Relatívne mladý muž je až príliš zaťažený minulosťou a dostáva šok, keď sa jeho otec na staré kolená a tesne pred smrťou rozhodne otvoriť svoju myseľ. Ako sa to odrazí na živote chlapíka, ktorý radšej každý vzťah ukončil, zrejme kvôli strachu a zároveň má možnosť nabrať odvahu na zmenu svojho až príliš bezpečného životného štýlu vďaka "novému" otcovi a novému vzťahu? To si musíme domyslieť a Oliver to ešte nevie a je dosť možné, že na to bude prichádzať ešte nejakú dobu. 70% ()
Dva lineární příběhy a jeden zmatený grafik Oliver. V jednom někoho ztrácí, v druhém získává. V obou hodně poznává - svého otce, Ann, život a sám sebe. Křehký příběh je vyprávěn velmi mile a citlivě, ovšem jako by se celá ta nejistota a tápání hlavních hrdinů přenesly do celé atmosféry a ve mně zanechaly jen pár rozporuplných pocitů. ()
Komedie/drama? Řekla bych, že je to spíš psychologický příběh o homosexuálním dědovi, který má rakovinu a chová se jako puberťák od smrti své manželky, se kterou byl ženatý, i když věděl, že je gay a měl s ní syna, který je tak trochu více podivín a dá to dohromady ještě s divnější slečnou. Tento film na mě působí až příliš negativně a pochmurně, je celý takový zmatený a unuděný, vážně nevím co je tam komického. 75ti letý homosexuál, který žije s o hodně mladým mužem? Tak to mi připadá nechutné. Možná je to celé ztráta času. Vše co se řeší, ohledně vztahů, v tomto snímku je přehnané a nedávala bych tomu takovou důležitost. Tohle mohl stvořit duševně nevyrovnaný člověk, který neví co se životem a nudí se. A ten pes, mě taky celkem hodně iritoval. Jediná dobrá věc, je herecký výkon Mélanie, nic jiného zmínit bohužel nemohu. ()
Reklama