Režie:
Mamoru HosodaScénář:
Satoko OkuderaHudba:
Akihiko MacumotoHrají:
Rjúnosuke Kamiki, Micuki Tanimura, Ičiró Nagai, Riisa Naka, Sumire Morohoši, Džunko Fudži, Takaši Kobajaši, Tobias Diakow, Chuck Huber, Júki Imai (více)Obsahy(1)
Kenji Koiso (Ryūnosuke Kamiki) má od dětství vynikající matematický talent. Jednoho dne obdrží v anonymní zprávě šifru, kterou bez zaváhání vyluští. Prolomením této zakódované zprávy se Kenji nechtěně stane viníkem hackerského útoku na největší herní online komunitu, kde lidi nejen hrají hry, ale i uchovávají osobní informace. Kenji tak spolu s kamarádkou Natsuki musí bojovat za svoje virtuální a reálné osudy. (NGP)
(více)Recenze (68)
Moje pocity bych shrnula asi takto: dobrý úvod, postupné upadávání, relativní nuda, nuda, návrat pozornosti, závěrečný souboj, který mě dokázal překvapivě odpálit, konec. Nápad je rozhodně zajímavý, animace i soundtrack moc pěkné, ale vůbec to nemuselo být tak dlouhé. Docela zklamání. 6/10 ()
Summer Wars ničím nevybočuje s radu. Pozrel som si ho hlavne preto lebo sa mi páčil minulý počin pána režiséra. (Hodnotenie 3,5) ()
"Vše, co vytvořil člověk, je nedokonalé". ___ Toto anime překvapivě harmonicky spojuje "nespojitelné" – realitu a virtualitu, tradici a modernost, dětství a stáří, život a smrt, válku a mír, společenství a jedince, ženský a mužský svět. Film také spojuje všeobecně známé pojmy – zemi Oz, Star Wars a WarGames i Digimony. Ovšem nejvíce zaujme velký rodinný klan, který se sejde na oslavách devadesátých narozenin babičky, jež je hlavou rodiny. V první polovině filmu je každá rodinná scénka jako haiku – kratičký filmový verš plný přesných postřehů. Co lze u Japonců obdivovat je to, že dokáží vytvořit kawaii věc, aniž by sklouzli do konzumního kýče. Jejích tajemství tkví v tom, že do každé vytvořené věci vloží částečku duše, respektu a lásky. A to dokonce i do Love Machine, kterou je v podstatě Internet. ()
Zpočátku to vypadá jako ten typ anime, který nesnáším - pohádka pro nerdy, ve které hlavnímu hrdinovi-nerdovi spadne do klína jak epická záchrana světa, tak i nejkrásnější dostupná holka a sem tam i nějaká superschopnost. Ono to tak trochu dopadne (bez superschopností), ale je to komplikovanější než se na první pohled zdá. A tady začíná hlavní problém. Je to debilní sci-fi s ještě debilněji vystavěným světem, jenže všechno to je jen metafora pro důležitost pospolitosti rodiny (aneb když rodina drží spolu, dokáže všechno na světě; když má člena, který se od nich odloučil, začne se pomalu rozpadat) a také pro vyrovnání se a (svým způsobem) usmíření s USA a jejich shozením atomových bomb na Hirošimu a Nagasaki. A teď jak to brát - jako hloupou sci-fi s echt klišovitým rodinným dramatem na pozadí (SPOILER když nejde vytvořit přirozený konflikt, zabte nejstarší postavu KONEC SPOILERU), nebo jako veskrze pěknou, byť místy bolestně doslovnou (ta paralela s baseballovým zápasem fakt nebyla nutná - ale pobavilo mě, že svět stojí na pokraji apokalypsy a ten zápas jede dál jako by se nic venku nedělo) variaci na poselství větší části disneyovských animáků? Tady se dá jednoznačně opodstatnit pětihvězda i odpad. Já se zase zasekl někde uprostřed, protože zatímco Kenjiho postupné poznávání velké rodiny se mi líbilo svojí (víceméně) civilností, všechny ty vtípky okolo toho a klišovité charaktery hlavních postav, díky jejichž klišé je naprosto jasné jak vše dopadne, jsem bral hůř. A takhle se to střídalo snad u všech částí - souboje v Ozu vypadají skvěle vizuálně, ale je jich zbytečně moc a v závěru tak tvoří přehnané množství zvratů; Kazuma je sice nejzajímavější postava, ale fakt nechápu, proč se tak vyzdvihují jeho reálné kung-fu schopnosti, když je využívá jen v Ozu; část s karetní hrou je sama o sobě epická, ale má patetické vyvrcholení a svět v tomhle případě zachrání kočkoholka; zbytek světa je zde zobrazen stejně jako v amerických blockbusterech - vše stojí na Japonsku a ostatní jsou vidět na pár vteřin jak fandí Natsuki... A já bych mohl pokračovat dál, ale to bych to tu jen podrobně vypisoval. Expresivita scén typická pro anime sice funguje obstojně, takže to silnější dojmy (svým způsobem) zanechá, ale mě to pořád spíš míjelo, než abych si to dokázal upřímně užít. Podobný problém jsem měl i s Dívkou, která skákala časem, takže tu hodnocení nechám totožné. Líbí se mi, co z toho vyleze, ale zpracování ne. Tomu prostě podlehnout nedokážu. Slabé 3* ()
Byl to až příliš dobrý film. Postavy a celý příběh mě po zhlédnutí docela odrovnaly, naprosto jsem nevěděl, co mám dělat. Nic mě nezajímalo a nebavilo, dokázal jsem jen sedět a sledovat titulky na konci, byl to konec. Jen jediná věc mě mohla zachránít, zvolil jsem balíček nejvyšší nouze, galactik football. Proti tak promyšlenému a neskutečně vtahujícímu příběhu, který se z minutaý na minutu dramaticky mění, se po zhlédnutí musí bojovat jen tím nejjednoduším, co najdete. Potřeboval jsem něco nenásilného, co mě uvede zpět do reality. To je můj největší strach, strach z vynikajících filmů a tento film byl jeden z těch nejlepších. (pozn. nevím proč, ale Oz mi připadalo jako Boshovo peklo) ()
Jedna velká bláznivá rodina chce oslavit 90. narozeniny babičky, která je hlavou rodu. Je tvrdohlavá, bezzubá, ale ví jak držet otěže. Jeden nesmělý kluk zavítá do této potrhlé rodiny a nestačí se divit. Chaos plný lidí, dětí, jídla, překřikování a poblíž jeho kamarádka, do které je zamilovaný až po uši. Je to tak skvěle naservírované téma a k tomu navíc dosti podivná zápletka o záchraně globální sociální sítě, která může zničit veškerý život na Zemi. Na první pohled nekombinovatelné a ultra zhovadilé, ale ono to funguje. Stále se v příběhu něco děje. Přitom zde není žádné explicitní násilí (jak bývá v anime poslední dobou zvykem) a příběh ukazuje silné rodinné hodnoty, smrt blízké osoby nebo táhnutí za jeden provaz. Jsou tu velmi dojemné pasáže i momenty u kterých jsem se smál na celý pokoj. Animace a vizuální rys mi připadal příliš nevýrazný, ale to jen na začátku, pak se všechno pěkně rozzáří a vykvete. Je to nenásilný a milý film, který mohu doporučit všem členům rodiny od 3 - 90ti let. ()
Ze tří dosavadních setkání s režisérem Hosodou mi připadá tento kus jako nejslabší. Animace je sice skvělá a také hudební stránce nemám co vytknout, film přináší pozitivní poselství a vyzdvihuje úlohu rodiny, ale problém je, že ač svým tématem se Letní válka zdánlivě nejvíce blíží realitě (oproti vlkodlakům v příběhu o Ame a Yukim, či oproti dívce proskakující časem, je zde hlavní zápletka v dnešní době docela dobře možná), svým zpracováním je ale hodně neuvěřitelná, přehnaně naivní a místy už i dost infantilní (a to i na Japonce). Celkový dojem tak zůstává někde mírně nad průměrem. ()
Děj v reálném světě celkem zajímavý, děj na internetu doslova na pikaču. Mě fascinuje, že některým režisérům nevadí točit po logické stránce naprosté kraviny, já bych to nedal. (Bohužel bych nedal ani točení krásných logických filmů, ale to sem nepatří.) Také vtipů se zde moc nevyskytovalo, nejlepší byl asi ten, jak do konce Japonska zbývají dvě hodiny a hrdinové místo snahy s tím něco udělat zasednou k obědu, aby tím splnili babiččinu poslední vůli. ()
Po filme Toki wo kakeru shōjo (The Girl Who Leapt Through Time) som celkom rozčarovaná... vôbec nevtiahne do deja, príbeh mizivý - dalo by sa to všetko zhrnúť v 20 min. Predpovedateľný koniec, a nielen koniec... Celé je to také lacné. Hudba fajn, ale tiež nič okúzľujúce. ()
Nakonec mám pocit z filmu velmi dobrý a svérázná početná rodinka mi přirostla k srdci; jejich spojení a odhodlání se k závěrečnému souboji má tu úžasnou motivační sílu, kdy fandíte málem nahlas. :-) Jinak zde ale spousta věcí nefunguje a působí strašně zkratkovitě a uměle. Navíc představa celého virtuálního světa Oz (mix sociálních sítí, informačních systémů, obchodů, online her ad. - víceméně komplet internet) a jeho fungování se vyrovná představě tvůrců Trona o procesech uvnitř počítačů. Ale rozhodně zavdává animátorům možnost rozpoutat bezbřehé a ničím neomezované vizuální orgie. ()
VÁLEČNÉ HRY po japonsku. Se všemi úlety i půvaby, které dokáže standardní animé (žádné hentai prasárny) nabídnout. 80% ()
Vlastně až skoro ke konci jsem byl přesvědčen o čtyřech hvězdičkách, pak to ale začalo být až moc shounenoidní (superhrdinské, plné blýskavých efektů a "hustých" explozí) a vlastně "přehnané" v porovnání s tím, čím se to původně jevilo být. Navíc vidina malýho kluka jako "zachránce planety", který se tváří drsně, působí nejchytřejc a je největším nakopávačem zadků na celém (virtuálním) světě tu taky neni zrovna poprvé a vlastně vůbec nepůsobí nijak zajímavě. Ale rozhodně na ten film nechci jenom plivat. Líbila se mi ta jeho "slice of life" část, ten vyvjíející se vztah, důležitost rodiny a její zásady a tradice. Vlastně i ten respekt vůči starší generaci tam hraje určitou roli, prostě: tohle je film o rodině, pojednává o její důležitosti, jednotě a jejích tradicích. Jo, a zbožňoval jsem absenci fan-service. Nevěděl jsem, že se to ještě dělá bez toho (když nepočítám Ghibli). ()
Ten příběh mi přijde hodně absurdní, a to vůbec nemyslím technickou stránku věci, kterou je nutno brát jako alegorii. Rozkreslení postav nulové, scény z virtuálního světa jsou šik (ano, mám rád MMO(RPG)), ale je jich málo. A tak většinu času vyplňuje podivná vata o rodinné soudržnosti. Vlastně ani romantika není .. no docela zklamání. ()
Takhle umí rodinnou zábavu namíchat snad jen Japonci. I přes zbytečná klišé se daří vyždímat z rodinné tématiky podpořené velkými nesnázemi v sociální síti nové generace naprosté maximum. Je to ale hlavně díky interakci postav, chytrým dialogům a humoru. Virtuální šarvátky s nebezpečnou U.I. tu jsou až na druhé koleji. Technika tu navíc není jednoduše odsuzována - její zneužití může být nebezpečné, ale na druhou stranu nás dokáže spojit. Mezilidská komunikace platí ostatně za ústřední téma, což dokazuje i geniální pasáž, ve které babička hlavní hrdinky obvolává rodinu a známé a burcuje je k boji s hroutící se infrastrukturou. Mamoru Hosoda podle mě natočil nejlepší anime film za poslední roky a přebírá tak po Miyazakim trůn nejlepšího japonského vypravěče. ()
Summer Wars, film od režiséra, ktorý ma už raz kompletne dostal jedným svojim dielom a zdá sa, že tomuto anime som taktiež nedokázal odolať. Mamoru Hosoda natočil nádherný príbeh o asi tej najzábavnejšej a najlepšej rodine, ktorá v dobrom i zlom nestráca nádej. Jej členovia sa nevzdávajú a aj keď všetko na vôkol vyzerá beznádejne, vzbúria sa a pokúsia sa zachrániť svet. Potomkovia starých samurajských klanov sú asi už raz taký a s pomocou matfyzáka Kenjiho sa im podarí niečo nečakané. Nádherný snímok s plynulými a farebnými animáciami, výnimočným príbehom a lahodiacou hudbou. Moje očakávania boli vysoké, no takýto výsledok ma naozaj prekvapil a milo potešil. Už teraz sa teším na ďalšie Hosodove filmy. ()
Z moderních anime je to jedno z nejlepších, a řekl bych že i jedno z nejpřístupnějších pokud tomu žánru zrovna neholdujete. Hlavní pozitivum je asi velice slušná animace protože je film hezky barevnej a dobře se na to kouká. Zaměření na počítače a vůbec virtuální svět neobtěžuje a netváří se elitářsky jako to většinou bejvá. Pět hvězd bez mrknutí. ()
Teda podle zdejšího hodnocení jsem čekal mnohem víc. Bohužel mi to všechno připadalo dost přeplácané a trochu i hloupé. Film spíš pro menší publikum? Asi ano... Škoda, že se nedostalo na nějaké prohlubování vztahů aspoň některých (především dvou hlavních) postav. Navíc tam těch postav bylo v součtu až příliš mnoho. Asi jsem moc rozmazlený filmy od Ghilbi, ale todle mě prostě nijak neoslovilo. Koukatelné to nicméně je. 6/10 ()
Daleko lepší byla Dívka, která proskočila časem. Námět na mě docela zapůsobil, tím co všechno by se mohlo stát, kdyby to jednou lidé přehnali s IT, takové trochu apokaliptické dílko. ()
Shrňme si to. (*spoiler alert*) Jiný svět v podobě hry? Check. Fake boyfriend cliché? Check. Stará paní umře? Check. Záchrana světa? Check. Za všechno můžou Amíci? Check. Nosebleed? Well... double check (a hned několikrát). Líbilo? Ale jo, celkem jsem si to i užila. Takže i přes tento možná lehce odstrašující komentář se na to můžete v klidu podívat a třeba se pobavíte. 9/10 ()
Velice příjemná letní anime oddychovka, která se vás nesnaží zahltit obrovským množstvím informací a složitými podměty příběhu, ale snaží se vás pouze zabavit originálním, rodinným a vtipným příběhem, odehrávající se v našem světě, kde existuje jakási virtuální stránka, kde si kdokoliv může vytvořit svého avatara a brouzdat s ním po internetu jak se mu zachce (takové anime ready player one). Pointa příběhu je jednoduchá, hlavní postavy sympatické, animace líbivá ale nijak speciální, prostě se jedná o super jednohubku, kterou zkouknete a kterou si náramně užijete. 8.5/10 ()
Reklama