Režie:
Wim WendersScénář:
Wim WendersHudba:
ThomHrají:
Pina Bausch (a.z.), Regina Advento, Malou Airaudo, Ruth Amarante, Jorge Puerta Armenta, Rainer Behr, Andrey Berezin, Damiano Ottavio Bigi (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Tanečnice Pina Bauschová je legendou. Proměnila taneční jazyk a byla oslavována stejně jako Isadora Duncanová či Martha Grahamová. Pininy jedinečné multimediální kreace, navržené tak, aby v divákovi probouzely emoce, nabízely nenapodobitelný vizuální zážitek. Nyní můžeme zažít synestezii její prosté choreografie, jako bychom ji viděli ve skutečném představení. Tento revoluční 3D film, natočený velkým evropským průkopníkem 3D fotografie Alainem Derobem, zachycuje vzrušující estetiku těch nejskvělejších Pininých vystoupení. (Filmbox)
(více)Recenze (117)
Ačkoli je dokument Pina pojatej originálně a je krásnou sondou do tanečních kreací Pina Bausch, přesto se z toho filmově dalo vytěžit mnohem víc. Ale vzhledem k famózním choreografiím je to stejně vedlejší. Rozervanej tanec pod taktovkou Pina Bausch je nezapomenutelným zážitkem. Vlastní výběr scén nemá chybu, za to Wimovi velkej dík. ()
Oscar 1 nominace: Dokument ()
Krásně se na to dívalo a některé taneční scény byly uchvátné, vlastně většina, třeba ta s kýblema vody, užasný. Problém mám trošku s tím, že když lidi tančí nevidím v tom žádný děj, příběh. Může se tedy zdát, že film Pina doplácí v mém hodnocení na to, že jsem taneční debil, ale nedá se nic dělat, já v tom viděl krásné kreativní taneční scény, ale nic dál i když nepopírám že vidět tohle na plátně ve 3D může být fakt dobrý. ()
-"Pina, I still haven't dreamed about you! Please visit me in my dreams. I got news from Daphnis, who dreams of you all the time. It's not the same. It would be nice if you showed up! I'm waiting, Pina." ()
Milujem tanec, milujem hudbu,milujem film, milujem Pinu. Progresívny, miestami alternatívny tanec dokonale lahodiaci s hudbou. Pokec bol funkčný , otvoril totiž dvere do duše, vďaka ktorej tento snímok vznikol. Hell yes ! ()
Úžasné! Plné pohybu, který donutí pohybovat i vás. Několikrát jsem se přistihl, že se hlavou neopírám o křeslo, ale pohybuji se v rytmu tanečníků. Pina Bausch musela být úžasná žena, která dokázala promlouvat tancem. ()
|| Scenár: Wim Wenders | Hudba: Thom Hanreich | Produkcia: Jeremy Thomas | Distribúcia: ? | Štúdio: Neue Road Movies, Eurowide Film Production, Zweites Deutsches Fernsehen (ZDF) | Rozpočet: 4,5 miliónov $ | Tržby: 14,620,458 $ | Ocenenia: Oscar - 1 nom.: Najlepší dokument, CPH:DOX - Cena divákov, Camerimage - Najlepší 3D dokument, European Film Awards - Najlepší dokument, German FCAA - Najlepší dokument, Najlepší Editing, Guild of German Art House Cinemas - Najlepší Dokument, Philadelfia FF - Cena divákov, Rome FF - cena HAG. Spolu: 11 výhier a 21 nominácií || Skvelo spracovaný dokument, ktorý naproti drvivej väčšine podobných biografických počinov nepoužíva len archívne materiály a zdĺhavé rozhovory s blízkými, ale vďaka ruke Wendersa prináša znovunachoreografované a zrežírované scény z diel samotnej Piny, v audio-vizuálne modernom kabáte, avšak s autentickou scénografiou, rekvizitami a choreografiami. Skvadra tanečníkov a ich spoločný pochod po krásnych scenériách je peknou symbolikou pre hodnoty, ktoré by mal mať každý umelecký súbor k tomu, aby mohol byť plnohodnotne funkčný, a to hlavne - súdržnosť. 80% | HD, EN DTS | ()
Wendersovo trojrozměrné okno do tanečního dvora, které ale nerežíroval on sám, nýbrž Pina Bausch. Film o radosti z pohybu a o tom, co všechno je možné vyjádřit tancem - pouhá emoce je hnacím motorem a tělesná schránka zase loutkou v rukách obratného loutkovodiče, ale společně tvoří dokonalý pár - mileneckou dvojici - hrající si se smysly. Podobnost s Pádem Tarsem Singha náhodná? ()
S Wimem se ještě neznáme, ideální způsob jak se oťukat byl tedy tento dokument. Ráda věřím, že ve 3D to muselo být krásné. Lehké, naučné a především esteticky poutavé vyprávění o díle Piny Bausch. Krásný soundrack je překvapením. Může být. ()
NE-SKU-TEČ-NÉ!! Propojení hudby, pohybu, architektury a obyčejného života. A jedna křehká žena světového formátu! ()
Film má jedinou vadu, která ale zážitek podstatně sráží: Příliš se v něm mluví! Bohužel, vinou nečekaného úmrtí P.B. byl Wenders nucen poněkud upravit původní koncept, a tak film nakonec dostal podobu této pocty & oslavy & vzpomínky. Chápu respekt, s jakým všichni zúčastnění přistupují k odkazu P.B., nicméně ten by šel mnohem lépe vyjádřit stovkou minut tance, namísto četných vzpomínkových vsuvek & monologů jednotlivých účastníků, které jsou z velké části tuze frázovité (znáte to, takové ty klišoidní řečičky "musíš následovat svoji cestu.." apod.). Ony promluvy, které tanečníci pronášejí ve svých rodných jazycích (a že těch řečí je celkem hodně..), krásně naznačují, jakým je tanec internacionálním a mezikulturním dorozumívacím prostředkem: silným a dostatečně výmluvným na to, aby byl v tomto filmu jediným...__ A 3D? Velmi zintenzivňuje zážitek. Na druhou stranu si však divák může všímat, jak nedokonalá tato technologie stále je a jak směšně a zastarale budou dnešní filmy natočené touto technologií vypadat za 40-50 let; jak daleko k technické dokonalosti, která byla takřka dosažena u klasické "2D" kinematografie, tato technologie stále má. (3 a 1/2*). ()
Film Pina dokázal nemožné, totiž bavit mě, coby člověka který tanci zrovna nefandí. Ale díky tomuto snímku jsem si uvědomil, jak úzký pohled jsem na tento druh umění měl. Nejvíce vystihující je věta, kterou pronesl jeden z aktérů, cosi o vyjadřování pocitů, na které nelze najít slova a že v takové chvíli je na řadě tanec. A skutečně film komunikuje emoce, které nelze verbálně uchopit a přesto tam jsou a jsou velice silné. Asi nejvýmluvnější ukázkou toho je pasáž, kdy na archivním záznamu tančí sama Pina Bausch. Její pohyby jsou neverbálním vyjádřením strachu, úzkosti a mnoha dalších nepojmenovaných emocí. Protože jak je řečeno jinde, tance lze krásně vyjádřit smutek, štěstí i vztek. Tento snímek považuji za geniální, ale upřímně myslím, že Wenders na tom až takovou zásluhu nenese. Je totiž geniální proto, že zobrazuje tance geniální choreografky. I když zážitku pomáhá i krásná kamera a podmanivá hudba. ()
Skoro beze slov a přesto plné emocí. Každý, kdo má rád choreografické kousky, bude při sledování tohohle roztančeného filmečku ve svém živlu. Já si užila také. Aby ne, když hned začátek ve mně vzbuzoval až "silent hillovské" pocity, jen make-up tu byl nahrazen pohyby, které by i sestřičky ze špitálu na Tichém kopci mohly závidět. Následně přišlo několik rozhovorů, které mi přiblížily život zjevně velkolepé ženy, jenž má tyto taneční kreace na svědomí, a do závěru už jsem provanula na poněkud radostnějších kouscích, které ve mě zanechaly vlnu optimismu. Optimismus ve mně v celkovém dojmu zanechal celý tento lehce dokumentární, hodně vzpomínkový a silně taneční film, ale krom toho se po dvouhodinové zážitku cítím obohacena i o pocity, z nichž ne všechny dovedu výstižně popsat. A to si zaslouží potlesk. Určitě hodlám zhlédnout i do budoucna. ()
Kvality filmu nespočívají ani tak v kvalitách stylistických či režisérského vkladu, ale spíše v osobnosti Piny Bausch a jejich jedinečných choreografií. Samozřejmě je to natočeno jasně, přehledně, dobře sestříhané, ale o to nakonc ani nejde – je to skutečně jen vhled do určitého druhu tance. Částečně to míří k dokumentu a oslavě Piny (což jsou nejslabší pasáže), nicméně se dají ignorovat a prostě jen užívat tanec. Groteskní a dojemné a 3D není třeba. Tanz tanz sonst sind wir verloren. Berlinale 2011 – Kino Urania ()
Důkaz, že třetí rozměr nemusí být jen zbytečný módní trend a zároveň utvrzení v tom, že ne každý film má právo jej užívat. ()
Wenders k 3D přistupuje úplně jinak než hollywoodská produkce. Hraje si s třetím rozměrem, využívá ho při tanci, při skocích, při pohledech tanečníků do kamery. A jeho dílo působí plasticky. První evropské hrané 3D, pro mě osobně zřejmě i nejlepší 3D mimo tvorbu IMAXu (ano, je sice hezké se trojrozměrně proletět s Avatarem, ale nic to nevyjadřuje). Tady má ale smysl. Vtáhnutí do tance, když točíte film o choreografce, je několikanásobně důležitější než vtáhnutí do nějaké akční řežby. ()
Krásne a vzdialené. ()
Vážne neviem, čo tomuto spracovaniu objektívne vytknúť. Ale nedá sa nič robiť, nie som fanúšikom tanca, ani aktívnym ani pasívnym a dokonca nie som ani veľkým fanúšikom divadla. Každopádne 100 minút tohto jemne experimentálneho filmu celkom rýchlo utečie má svoje silné momenty. Tie sú pre mňa takmer všetky exteriérové scény, pretože skrátka pôsobia filmovejšie ako tie v samotnom divadle. Pre fanúšikov tejto umelkyne a jej "bandy" môže ísť o jeden z top filmov, aké kedy videli. Pre mňa išlo najmä o to, že som spoznal niečo nové. ()
Pina Bauch byla nejen energickým tělem plným emocí, ale taky tělem celého tanečního souboru divadla města, kde pořád prší a lidi brzo vstávají, Wuppertalu. Pro celý soubor byla obrovskou inspirací, pevným bodem, k němuž soubor směřuje, kouzelným zjevením strhujícím davy diváků a výraznou silou, která vede ostatní tanečníky dopředu. Její díla byla nejen extrémně pocitová, každý detail pohybu, každé cuknutí prstu dodalo představení nový rozměr, dovedla rozehrát zápas i souhru mezi originálními kulisami a tanečníky. A ti v každé kulise, na celém jevišti, viděli právě Pinu a její kouzlo, k němu vzhlíželi a tančili podle něj. 3D zpracování je sice podle mě docela zbytečné, určitě ale přidá na velmi skvělém filmově-tanečním zážitku. ()
na úvod sa priznám, že zo všetkých umení a umeleckých foriem tancu rozumiem najmenej. ďalší bod priznania by sa mal asi venovať tomu, že sám tanec nevyhľadávam (ani aktívne, ani pasívne) a aj keď nejaké tie pohyby ovládam a rytmus mi nerobí problémy, pozvanie k tancu vždy vďačne odmietnem - radšej knihu! i napriek tomu sa mi tento wendersov "film" (úvodzovky preto, že podobne ako pri mallickovom strome života si myslím, že sa nejedná o film, ale o audiovizuálnu esej, o niečo na hranici umeleckej formy) nesmierne páčil, vtiahol ma do iného sveta (slovo vtiahol je vďaka 3D asi celkom vhodné - 3D filmov som veru nevidel veľa, pretože tú technológiu z nostalgie a princípu nevyhľadávam, no ak už, tak pri tomto filme a projekte takého typu má zmysel a bolo to skutočne lahodné: la hodné) ohúril ma, očaril ma a opantal ma kopou strhujúcich choreografií, živelnosťou (a živlami) tanečníkov a ich výkonov, nápadmi (scénickými, choreografickými i kostýmovými), ktoré boli vtipné, absurdné, veľkolepé, presné, zrazu akoby som na tú hodinu a pol rozumel tancu, minimálne som však pochopil, že Pina Bauch (meno, ktoré som pred filmom nepoznal a ktoré po filme mi je také známe, ako keby som vedomosť o tejto geniálnej tanečníčke a choreografke vedel odjakživa) bola veľká osobnosť, bola materská figúra, bola priekopníčka na poli tanečného umenie - no hlavne a predovšetkým akýsi "guru" pre hromadu ľudí, ktorým ukázala smer, niektorým dokonca zmysel života. dokumentárna zložka bola urobená dojímavo a originálne, film však nie je dokumentom, je to skôr impulz, aby som si po pozretí filmu sám pozrel o Pine viac, ak sa však nechcem dozvedieť nudné faktografické údaje jej života, musí mi stačiť to, že to bol človek živelný, neustále v pohybe, milujúci tanec, pracujúci tvrdo, nadoraz a celý život, smerodajný - a to o nej možno stačí a ja si myslím, že to presne chcel o nej wenders ukázať: predviesť pinu v jej najkrajšom a najstrhujúcejšom svetle nie klasickým dokumentaristickým spôsobom, ale skrz jej umenie, skrz tanec. pretože pina = tanec. ()
Reklama