Režie:
Henri-Georges ClouzotKamera:
Armand ThirardHrají:
Brigitte Bardot, Charles Vanel, Louis Seigner, Paul Meurisse, Sami Frey, Marie-José Nat, Fernand Ledoux, André Oumansky, Jean-Loup Reynold, Claude Berri (více)Obsahy(1)
Mladá Dominique Marceau je souzena za vraždu svého milence Gilberta. Ten předtím svedl její sestru Annie, krátce žil souběžně s oběma dívkami, a když se rozhodl setrvat u Annie, Dominique jej v návalu vášně zabije. Advokát obviněné se snaží prokázat špatný charakter zavražděného, ale najevo vysvítají další okolnosti...
Režisér Henri-Georges Clouzot se v průběhu 40. a 50. let zařadil mezi nejvýznamnější francouzské filmaře a titulem PRAVDA (La vérité) znovu prokázal své schopnosti. Na scénáři se podílelo celkem sedm lidí včetně samotného režiséra a jeho manželky Very Clouzot. Clouzot v rámci proniknutí do tématu navštívil několik soudních přelíčení a přípravě filmu věnoval značnou pozornost. Natáčelo se na jaře 1960 převážně v ateliérech, v hlavních rolích se objevil režisérův oblíbenec Charles Vanel, excelovala ale především Brigitte Bardot, hudba byla použitá z tvorby klasiků. Film byl nominován na Oscara za nejlepší zahraniční film, získal také cenu Zlatého glóbu a Clouzot byl oceněn jako nejlepší režisér na festivalu v Mar del Plata. Film měl premiéru 2. listopadu 1960 a ve své době byl nejúspěšnějším francouzským filmem – v kinech jej vidělo více než pět a půl miliónu diváků.
(argenson)
Recenze (40)
Krásná sonda do prostředí pařížské mládeže... Ta je podaná velmi příjemnou a přívětivou formou na pozadí soudního procesu s mladou vražedkyní v podání hysterické (a mně nikdy nijak sympatické) Briggitte Bardot. ()
Brigitte Bardot je jedním z vizuálních symbolů mého mládí; v tomto filmu to dokazuje jednoznačně. Ale symbol je symbol a ten se nerozebírá. Film sám má značný camusovský akcent: i když soud nemohl být ukončen - (zánik trstního stíhání v důsledku úmrtí pachatele), odsouzen by zde byl vrah, nikoli však za svůj zločin. Jeden z posledních filmů "francouzské staré vlny", krásné černobílé obrázky a dokonalá režie.... Ještě ale k šestadvacetileté Brigittě: perfektní demonstrace manio-depresivní části života; a otázka: kde nastal zlom? Domnívám se, že v době vzniku fixní ideje: on mě stále miluje... Pět hvězd nedávám, protože je to prostě ještě ta "stará vlna". ()
ocenenia : MFF Mar del Plata 1961 - Najlepšia réžia ◘◘◘◘ Oscar 1961 - Nominácia na najlepší zahraničný film ()
PoPRAVDĚ jsem čekal trochu víc. BB mě nijak zvlášt neohromila a celé pojetí filmu mi přišlo poněkud přitažené za (blond) vlasy. ( 45. KVIFF ) ()
Pravda, věřte, /zá/visí na zlatém vlásku. Láska = falešnice pravá. Sklouzla se. "Božská." Po růžové vlně na černý polštář. Rozpustile /se/ spustila. Rozkošnice koš/il/atá. Na duši po ní zbyla místa tísnivá, smítka s/n/ivá, když síň "obřadně spořádaných" se smutným rozsudkem opouštěla. ()
18. Zlatý Glóbus za rok 1960 - cena (1) - *Nejlepší cizojazyčný (zahraniční) film - Francie ()
Paradoxně se mi přeslavná B.B. nejvíce líbí ve filmu, kde se její "femme fatale" proměňuje v nešťastnou zamilovanou ženu, která na svůj živočišný půvab, a s tím spojenou omezenost, nakonec draze doplatí. ()
Nebylo to špatné. Bardotka jako kurvička, co zabije svého milovaného, protože už jí nechce. Scény u soudu byly dobré, ale ta retrospektiva byla místy nudná. ()
Osudová krása, osudová láska a osudový súdny proces. Ten proces má zistiť pravdu, hoci vinník je vopred jasný, a hľadá sa už len tá druhá, skrytá pravda, ktorá má určiť trest. Pritom je celé súdne obecenstvo a divák prevedený najtajnejšími zákutiami života nespútanej a vášnivej Dominique, ktorá nectí pravidlá slušnej spoločnosti. Sme tak svedkami súdneho procesu neobyčajného, sme svedkami súdu posledného. ()
Škoda té délky. Jinak za 5 hvězdiček. Nádherná Brigitte v roli, která snad byla šitá pro ní. A podařil se... ()
Podnikava divka... ()
"Mezi tvou hudbou a postelí už žít nemůžu!" Nadstandardní soudní drama. které má myšlenku a režijně i herecky se rozhodně povedlo. "Copak spravedlnost musí čekat až na správný čas?" ()
Tak upřímně: mně se ten příběh nelíbil. Ne že by šlo o špatně natočený film, ale průběh soudu mi spíš připomínal případy z Garrowova zákona, čili Anglii 18. století než Francii první poloviny století dvacátého. Navíc mi postava Dominique hlavně zpočátku připomínala Jitku (Janu Brejchovou) z Krejčíkova Probuzení, natočeného o rok dřív než La Vérité. Skoro mi připadá, že Clouzot se tímhle filmem trochu inspiroval, navíc Brigitte Bardot i Jana Brejchová jsou podobné typy. A být v kůži Dominique, zamorduju jak Gilberta, tak Annie. ()
Až příliš francouzsky užvaněné soudní melodrama, které svou nekonečnou rozvleklostí místy uspávalo. Vyvrcholilo ale skvělou pointou až v samotném závěru, kdy se jasně a poměrně cynicky ukázalo, že žalobce ani obhájce po celou dobu procesu nehledali pravdu, ale hráli jen komedii pro soudce, porotu a diváky v soudní síni. Což je ovšem v naprostém souladu s profesní etikou těchto dvou stran soudního procesu, k nalézání pravdy je povolán jen soudce, nikdo jiný. Takže naoko nesmiřitelní protivníci si po skončení procesu klidně mohli skočit na vínečko jako nejlepší kamarádi a netrápit se tím, jak to doopravdy bylo - svoji práci odvedli jak měli, a poté už to pro ně byla uzavřená věc. Škoda jen, že se k té pointě muselo dojít až po dvou hodinách - kdyby se to sestříhalo na hodinu a půl, snímku by to přinejmenším z dnešního pohledu jen prospělo. V roce 1960 ale možná bylo na všechno ještě dost času - takový luxus je už zkrátka dnes minulostí. ()
Je úravda, ze je to moc pekny film. Krasna francouzska filmarina a prekrasna pariz s kavarnami a moc hezkou B,B. Jiank hodně zajímavý film lidského pohrdání a volností bez povinností. Proplouvání životem s takovou pohrdavostí. ()
Výborná ľúbostná dráma o nevyváženom vzťahu krásnej ľahkovážnej Dominique a ambiciózneho dirigenta Gilberta. Na pozadí súdneho procesu s Dominique režisér rozpráva príbeh mladej ženy, ktorá zabila z vášne muža ktorého milovala. Súdny proces zároveň predstavuje divadlo tvorené žalobcom a obhajcom, ktorí pred sudcom a porotou predstavujú rôzne tváre pravdy. Dominique je čierna ovca absolútne neprispôsobivá, ktorá je opakom svojej sestry a je treťou stranou ľúbostného trojuholníka. Jedinou slabinou je zlomenie/zaľúbenie samotnej Dominique, ktorá najprv Gilberta odmieta a zrazu po milovaní zmení názor. Podobne "odfláknuté" je zaľúbenie samotného Gilberta. ()
Slušné soudní drama, 75%. ()
Co je to pravda??? Výborné soudní drama s krásnou a výjimečně výborně hrající BB, Přemýšlela jsem, zda ji režisér nemusel před jednotlivými záběry škrtit, aby z ní dostal to nejlepší... ()
Těžko soudit z dnešního pohledu soudní souboj s morálkou. Generace Y by asi tehdejším soudcům pěkně zatopila. I když i dnes se (sebe)vraždí kvůli nešťastné lásce. Film stojí za zhlédnutí u kvůli božské BB. Ta je - jak jinak - skvělá. A krásná. ()
Silný zážitek. Pěkné vztahové drama odehrávající se napůl v minulosti a napůl v soudní síni. Herecké obsazení společně s výkony je velice kvalitní. Velké plus za scénář za který by se nemusel stydět ani dnes natočený film (čímž chci říct, že scénář je opravdu kvalitní a nepodepsal se na něm ani nějak výrazně zub času, A to už několik let od premiéry uběhlo). Viděna alternativní verze. Jediné mínus které mi osobně v některých chvílích vadilo byla délka filmu, která by šla o něco zkrátit. ()
Reklama