Režie:
Agnieszka HollandScénář:
David F. ShamoonKamera:
Jolanta DylewskaHudba:
Antoni Komasa-ŁazarkiewiczHrají:
Robert Więckiewicz, Benno Fürmann, Agnieszka Grochowska, Maria Schrader, Herbert Knaup, Marcin Bosak, Julia Kijowska, Jerzy Walczak, Oliwer Stańczak (více)Obsahy(1)
Drama natočené podle skutečných událostí, které se odehrály v nacisty okupovaném Lvově (tehdy Polsko, nyní Ukrajina). Leopold Socha, malý polský zlodějíček a zároveň údržbář místních kanalizací, schová za peníze v podzemním labyrintu skupinu Židů, kteří se snaží uniknout likvidaci lvovského ghetta. Zpočátku je hlavním Leopoldovým motivem cynická snaha vydělat, postupně ale vzniká mezi ním a skupinou zvláštní pouto, které se s každou novou dramatickou událostí v podzemí prohlubuje. Když skupině dojdou peníze, Leopold vidí, že je nemůže opustit a skrývá její členy dále, za což jemu i celé jeho rodině hrozí smrt. Film diváka díky skvělé režii a kameře doslova vtahuje nejen do atmosféry tmavého lvovského podzemí, ale i do výjimečného příběhu mužů, žen i dětí, kteří se čtrnáct měsíců snaží za neustále vzrůstajícího nebezpečí vyhnout smrti. Snímek se vymyká obvyklým hollywoodským schématům, ve kterých jsou pouze dobré a špatné postavy. Zde mají hrdinové obě stránky, o to jsou ale lidštější, působivější a nám bližší. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (144)
Tady se člověk neubrání porovnávání se Schindlerovým seznamem. Spielberg ve svém opusu vsadil na emoce a patos, vždycky si vzpomenu na červený kabátek malé židovské holčičky v jinak černobílém filmu. To Agnieszka Holland patos prakticky vypustila a prostě jen vypráví příběh normálního člověka, který se tak nějak shodou okolností stal hrdinou. Emoce tam samozřejmě jsou taky, ale nijak řvavé, takové jemnější, klidnější, prostě ženský pohled na věc a to je pro mě nakonec malinkatou vadou na kráse, protože to škodí zapamatovatelnosti. ( velmi subjektivní soud). Takových filmů však jen houšť, poněvadž nikdy bychom neměli zapomínat na minulost a vždy bychom se z ní měli umět poučit, škoda jen, že to pořád neumíme. ()
Čo z toho, že je to podľa skutočnej udalosti, keď tá forma, spracovanie sú tak nudné, nezáživné. A do filmu ešte vybrali nahnusnejšie poľské herečky v histórii. Nevadí, ale pani režisérka by si mala pozrieť napríklad Musíme si pomáhať a tam by zistila, že niekedy je menej viac. Komornejšia atmosféra českého skvostu predbieha tento odšťavený poľský sortiment o sedemmíľové boty. ()
Filmařsky vytříbené. Tahle evropsko-kanadská koprodukce má jedinou slabinu, že nevznikla v shitwoodu, takže se z ní nestane masová záležitost (přestože americká kina ji podle všeho promítají). A to je možná škoda. Více v mojí externí recenzi v první polovině listopadu. ()
Ženský pohled na těžký život Židů za druhé světové války. Tentokrát je to pohled skrz otvory kanálu, kde se většina více než dvouhodinového snímku odehrává. Pohled neobvyklý, ale příliš utahaný a režijně až moc prostý. ()
V temnotě je film, který mohl sahat mezi top nejlepší filmy, jenže... Naprosto parádní námět zabíjí zbytečně přetažená stopáž (stačilo by klidně 100 minut) a špatné zpracování. Postavy nejsou blíže vykresleny, není kromě Sochy s kým sympatizovat, natáčení v kanálech je občas dost zmatečné a nepřehledné. Určitě by byla vhod i nějaká zajímavá orchestrální hudba, která by pomohla udržet v ději alespoň nějaké napětí. Nechci Vás ale odradit od tohoto filmu, ten námět je skutečně zajímavý, jen mě mrzí, že z toho není filmová pecka, ač klidně mohla být. ()
Tak dnešná dvojitá dávka depresie (najprv som šla na pokec o Kevinovi) sa neprihodí často. Ale takéto filmy sa podľa mňa musia točiť naďalej. Lebo na niektoré veci sa nesmie zabudnúť. (Lumiére - 29.3.2012 - slávnostné otvorenie Febiofestu, s osobným uvedením Agnieszky Holland) ()
Zpracování příběhu "polského Schindlera" Leopolda Sochy a "jeho" Židů od Hollandové mě oslovilo mnohem víc, než Špílbergův šablonovitý a sentimentální doják o Schindlerovi. Postavy tohohle komorního "kanálního" dramatu jsou realistické, živočišné, scénář se nesnaží zakrývat jejich stinné stránky a idealizovat je. Možná jen ve chvíli, kdy Socha před pesachem přináší Židům macesy a menoru, jsem se neubránil cynickému úšklebku a na jazyk mi přišlo opovržlivé slovo "špílbergovština". Ale jelikož jsou scény z kanálu natočeny podle vzpomínek očitého svědka, proč i téhle melodramatické scénce nevěřit, stejně jako nepravděpodobnému přerodu chamtivého zloděje v altruistu. Takže to jediné, co můžu filmu vytknout, je příšerná ruční kamera, která mi divácký zážitek hodně pokazila. A mrzí mě, že knižní předloha Krystyny Chigerové u nás dosud nevyšla. ()
Ono se nejedná o žádný zázrak a co se té proklamované temnoty týče, tak ta se také nějak výrazně nekonala. A stejně tak jsem postrádal napětí, jehož náznaky tu sice byly, ale ta snaha skončila kdesi na půl cesty. Výhradu bych měl i ke stopáži, kde byla půlhodina navíc.Na druhou stranu se jedná o poctivou evropskou válečnou filmařinu prostou zbytečného patosu, nepostrádající sugestivní atmosféru ghetta a navíc perfektně zahranou. V případě Furmanna se jedná asi o nejlepší výkon v kariéře. Líbilo, ale čekal jsem mnohem víc. 70% ()
Silná káva u tohoto snímku spočívá v námětu scénáře, který nemůže nechat žádného duchem zdravého člověka netečným. Jde o psychologické drama z válečného období, týkající se utrpení židovských obyvatel (a nejenom těch) v Polsku. Pravda, Agnieszka točit umí, jen Shamon by měl poněkud ubrat ve scénáři na přehnané dramatičnosti. Být vyrovnanější scénář co do zmíněné dramatičnosti, jistě bych hodnotil za 5 hvězd. Přecitlivělejším divákům a především dětem do 15 let bych tento film určitě nedoporučoval. Nejedná se o odpoledně-nedělní rodinné pokoukání. ()
Cely cas to vyzeralo na solidny film za 3 hviezdicky. Prislo mi to trochu zdlhave a chybali mi tam nejake poriadne vyhrotene sceny, ale behom zaverecnych titulkov to na mna cele dolahlo a bolo mi z toho smutno. Ani neviem ako, ma to nenapadne pomalicky uplne dostalo. Tak za to si to zaluzi aj tu stvrtu hviezdicku. ()
tíživá atmosféra antisemitismu v okupovaném Polsku a ponuré prostředí městské kanalizace dávají dohromady hodně nepříjemný zážitek.. v odlehčeném duchu se nesoucí závěrečná beseda se sympatickou Agnieszkou Holland zase naopak všem zvedla náladu - režisérka prozradila několik zajímavých zákulisních informací a navíc překvapila výbornou češtinou, vtipností a jednoduše tím, že je skvělá vypravěčka.. takže zasloužená čtyřka a bezvýznamné plus za besedu k tomu :) ()
Přestože drama není zrovna žánr, který bych vyhledával, tento snímek mě velmi mile překvapil. Je o židech za druhé světové války, stejně jako miliony jiných filmů. Tento je však něčím jiný. Jak řekla režisérka, židé tu nejsou vyobrazeni jako andílci, které někdo ohradil plotem, stejně tak poláci nejsou hrdinové. Snad jen ti němci mají všude stejnou roli. Název In darkness už sám o sobě napovídá, že nemá cenu pouštět si tento film na vašem LCD za slunečného dne. Rozhodně bych však nedoporučoval na tento film chodit do 4+D kina, po chvíli by vám ty kanály mohli přestat vonět. I přesto, že se většina filmu odehrává pod zemí nepůsobí to zmatečně ani nijak přikrášleně, divák by skoro uvěřil, že to takto mohlo ve skutečnosti i být. Tedy že ani to drama nepřijde člověku neuvěřitelné. Rovněž souhlasím s Agnieszkou v tom, že originální jazyky filmu rozhodně prospěly. Ač je film, jak již název napovída, temný, jsou tu i chvilky kde se zasmějete. Tedy alespoň pokud se chcete zasmát, Poláci se prý moc nesmáli. Průměrný čech však dvě tři takové scény určitě najde. Nevím komu bych tento film doporučil, protože si myslím, že lidé, kteří by ho chtěli vidět ho již pravděpodobně viděli a nebo ho mají alespoň v hledáčku. 8/10 ()
Chce to zkrátit minimálně o hodinu... ()
Ne ze by to bylo spatne natocene nebo zahrane, ne ze by nektere sceny postradaly napeti. Jde vsak o to, ze tech valecnych traumat je uz prehrsel a ve filmu jsem nenasel nic, co bych uz nevidel drive. Stve me, ze Agnieszka Holland uz davno rezignovala na to, aby se pokusila svetu sdelit nejakou vlastni myslenku nebo prisla s vlastnim autorskych pribehem. Po totalni rozsekavacce Kobieta samotna (1981) marne hledam neco dalsiho. Udelejte si vlastni nazor na letosni LFS. ()
V úvode ma veľmi štvala dynamická kamera, ktorá si na môj vkus veľmi zle vyberala objekty, neskôr sa film prehupol do deja v tme, o čom tento film vlastne je, no podľa mňa tam bolo až príliš hystérie, čakal by som skôr beznádej a odovzdanosť, ale mohlo to tak byť, takže sa nesťažujem, záveru však chýbal akýsi silnejší citový výboj, no chápem, že sa to sústreďovalo hlavne na ten citát o židoch. Porovnávať tento film s Pianistom, Schindlerovým zoznamom, či inými ako Predčítačom, ide len ťažko. Neberte to ako neúctu k tým ľuďom, no film je nuda. Je to drsný film, ktorý nevyniká výraznejšími scénkami, zaujímavosťou deja, no má opäť silný príbeh, technicky so všetkými tými detailami okolo sa mi to tiež nepáčilo. Agnieszka Holland podľa mňa nie je až tak výrazná režisérka, má na konte síce zaujímavé témy, ale žeby vynikala niečím neobyčajným, to nepotvrdila ani tu. Venuje sa veľmi obkecom a to robí jej filmy zdĺhavé a nenecháva priestor pre oporné body deja, ktoré by film rozvíjali, vyrobili zvraty, mnohé im neverím a v mnohom sú podľa mňa prázdne, aj keď možno celkovo nie sú zlé, tento mi príde tiež fádne. Keby sa odohrával v kanáloch Varšavy, vyzeral by asi inak, beriem aj Ľvov, no jednalo sa o malú skupinu ľudí, kde sa rozvíjali vzťahy, ktoré by mi v takomto filme veľmi nechýbali, ale zas chápem, že nudu a nepohodlie z reality sa snažili dostať do filmu aj cez tieto momenty a tak to zas s kritikou netreba preháňať. ()
Pro mě byl zásadní problém v tom, že jsem necítila pouto ani s jedním z těch hrdinů. Bylo jich moc, nikdo neměl silný charakter, možná i slabé herecké výkony. Nepůsobila na mě dobře rozpřepaná kamera. Zapůsobil na mě až závěr s větou "To jsou moji žido!". (Pzn.: chápáno ve smyslu "to já je chráním"). Jako by to celé konečně mělo smysl točit. Jen to přišlo trochu pozdě. Agnieszku mám ve velké oblibě, tohle mi jako divákovi nesedlo. ()
Kino Atlas (ČSFD projekce) - Jedna z nejlepších čsfd projekcí, na které jsem byl. Atmosféru velmi povedeného snímku umocňovalo malé alternativní kino Atlas. Film V temnotě je přesně ten typ, který se do takového kina perfektně hodí. Téma druhé světové války a utlačování židů i po necelých 70 letech stále diváky přitahuje a zajímá. A je to rozhodně dobře, protože je dobré si čas od času uvědomit a připomenout, v jaké pohodové době (oproti tehdejší, kdy zuřila svět. válka) žijeme. Film sám o sobě je smutný, ale velmi věrohodně natočený. Mám akorát dvě malé výtky. Za prvé délka 2 a půl hodiny je poměrně dost, na to, že se film převážnou většinu odehrává v podstatě na jednou místě - v temném kanále. S tím je spojena druhá výtka, kdy si myslím, že by si film zasloužil přidat trochu na tempu. Ale to jsou opravdu jen detaily, protože ty hravě přebíjí celkový dojem z tohoto válečného dramatu. Můj dojem se dá vystihnout slovy - velmi dobrý. Třešničkou na dortu byla návštěva režisérky, která nám po skončení filmu v sále prozradila některé zákulisní zajímavosti a její vyprávění mě moc bavilo. Čsfd projekce tedy opět zabodovala. 80% (with J.) ()
Podobně jako Katyň přináší tento film zajímavý příběh (zde o jistém panu Sochovi). Bohužel stejně jako zmíněný film je i tento naprosto zbytečně dlouhý a jen pár věci se Vám vryje do paměti (nejvíce asi závěrečné titulky popisující poválečné osudy některých aktérů této události). Přesto jde o film, který by si ti co se zajímají o válku neměli nechat ujít...6/10 ()
Světlo a tma - dva prvky silně ovlivňující celý film. Skoro jakoby dvě neviditelné postavy zasahovaly do samostatného děje. Autentičnost snímku potvrdila dokonce i pamětnice, která se tvůrcům po natáčení filmu ozvala. Agnieszka Holland bez pochyby patří mezi perfektní režiséry a až budu mít možnost podívat se na další její filmy, tak jistě pro ni najdu místo i v mých TOP 10. Nejen světlo a tma či režisérka, ale i Benno Fürmann zazářil a to je co říct, protože německé herce a vůbec filmy nějak nevyhledávám. Konec mě dost zaskočil, protože působil hodně rozpačitě a skoro jakoby za chvíli měl někdo vyskočit s puškou a všechny ty zachráněné Židy postřílet. Robert Wieckiewicz si zaslouží přinejmenším obdiv za neskutečnou zátěž, kterou musel po většinu filmu tahat na sobě. Zasloužená nominace na oscara. ()
Priama - nefalšovaná klaustrofóbia spod zeme, kde sa schováva hŕstka preživších židov, ktorým pomáha istý Poliak, menom LEOPOLD SOCHA. Socha, bohužiaľ, nie je notoricky známe meno, ako Oskar Schindler, nacista a obchodník, ktorý zachránil 100. násobne viac ľudí ako Socha, obidvaja zo začiatku - videli vidinu rýchleho zbohatnutia, že sa priživia na týchto nešťastníkov, ktorí boli jednak bohatí a múdri, na druhej strane sa ocitli v nesprávnom čase na nesprávnom mieste: „Ale povedzte, Kto môže za to, ako sa narodí, kde sa narodí, v akej dobe sa človek narodí, akú má RASU a pod. ” Židia vedeli dobre umierať, čo bravúrne, nemohli za to, že sa blíži HOLOKAUST, všetci utiecť nemohli, niektorí mali šťastie, zdrhli skôr, iní mali menej šťastia, tak skončili v koncentrákoch, ďalší sa schovávali v kanáloch, v lesoch, kde im pomohli rôzni ľudia na rôznych miestach... Samozrejme, že jestvuje viacero príbehov, keď sa židom „poskytol nocľah” , ale nie je to prakticky dostupné, lebo sa človek o to nezaujíma, a keď vidí sfilmovanie skutočného príbehu, človeka Leopolda Sochu, režisérky Agnieszky Holland, tak je prekvapený, mám slzy v očiach, zdesenie, výnimočnosť spracovania látky, o ktorej som doteraz nepočul, o to väčšie prekvapenie ma čakalo v prepise filmového diela, ktoré je skvostné, surové, ojedinelé svojho druhu aj preto, že sa s tým pohrali poľskí tvorcovia, pričom hovorí sa tu aj nemecky. Hlavná postava, Leopold Socha je človekom, ktorý vie behať v zárobkoch: Niečo za niečo, Ty daj peniaze, Ja Ti poskytnem úkryt, kde máš šancu prežiť, ale nič nezaručujem, pokiaľ máš peniaze, je dobre, ak ich už nemáš, je zle, je vás veľa, dvadsiatka, všetci neprežijete, ak vás bude polovica, môžte si gratulovať. Takto nejako uvažuje Leopold, ktorý má rodinu, ženu a dcéru, RISKUJE SVOJ život - dennodenne, keď im nosí stravu do stoky, kde to smrdí močkami, hovnami, takmer nedýchateľný VZDUCH + si pridajte KRYSY, ktorých je tam ako maku, a máte vymaľované !!! Socha musí poznať každý kútik kanalizácie aj preto, lebo ju pozná ako svoje ponožky, je údržbár, a tak môže židov presúvať na bezpečnejšie miesto, ak im hrozí nebezpečenstvo, ale v tom sú v jednom kuse, 24. hodín NON - STOP, chvíľky nič - nerobenia, si krátia milovaním, alebo aj pôrod príde. Áno, a je tu dlhá TMA. Prechádzky nehrozia, tak musia vydržať, čo viem, ak chce človek prežiť extrémne situácie, musí sa prispôsobiť, viem to na vlastnej skúsenosti, nič iné im neostáva ako zaťať zuby a vydržať !!! Robert Wieckiewicz, predstaviteľ Sochu, je výnimočný, bravúrny, excelentný, tak toto je výkon, ktorý ma zarazil a priklincoval všetkými smermi ! Benno Fürmann sa herecky takmer vyrovnáva svojmu kolegovi, taktiež dobrá práca ! Od režisérky som nič nevidel, až tento, a to stačí na to, aby som bol spokojný, kompenzácia je tu. Nie je to vždy na to, aby som povedal, že je to výnimočné filmové dielo, vždy ma dostane skutočný príbeh, ktorý má i KAZY, tento niektoré má, občas je v začarovanom kruhu, pričom si vždy hovoríte: „Čo by som robil ja, ak by som bol poľský žid, zdrhol by som z Ghetta ?, skončil by som v koncentráku ?, alebo by som nechcel byť vôbec židom, radšej by som im pomáhal ? Poprípade byť nacistom a robiť všetky tieto zverstvá ? Ťažko sa hovorí laikovi, ktorý to neprežil, čo viem, že udať by som neudal, lebo UDAVAČSTVO BOLO V MÓDE !!!!!!!!!!!!!!! () (méně) (více)