VOD (1)
Obsahy(1)
Policista Amadeus se odjakživa cítil odstrčen, protože na rozdíl od všech svých příbuzných nemá hudební nadání, a navíc trpí silným odporem k hudbě. Nyní se dostává na stopu skupinky hudebníků, která se rozhodla ovládnout veřejný prostor svými akustickými útoky. Podaří se mu překazit kompozici pro šest lékařů, pacienta a operační sál, anebo se sám stane obětí války vedené pomocí hudby? Tvůrci filmu naplno zúročují svou fascinaci městským prostředím a ke zvukům, které nás obklopují, přistupují s obdivuhodnou kreativitou. Způsobem, jakým proti sobě staví hlavní postavy a jejich rozdílné postoje, bojuje snímek proti tichu, nudnému střednímu proudu i hudebnímu snobství, ale také ukazuje, že hudební moderna může být zábavná. Při tom všem ale film nezapomíná na své hrdiny a jejich touhu po naprostém klidu, či naopak hlučném vytrhávání z každodennosti. Zvuk hluku dokazuje, že hudba může opravdu měnit životy lidí. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (259)
Není nad hudební inovace, nicméně to už není nic nového. Kdysi jsem v rámci "balíčku" vstupenek na Pražské jaro navštívila i jakousi modernu. Vůbec už si nepamatuji jméno skladatele ani název skladby, nicméně byla určena pro symfonický orchestr a dveře. A to jsem si nejdřív naivně myslela, že bubeník zdrhá. ()
Svérázná hudební komedie Zvuk hluku oslavuje alternativní kulturu, minoritní hudební žánry a umělecký aktivismus. Sympatie jsou přitom v příběhu jak na straně policisty, který stíhá „hudební teroristy“, tak i na straně skupiny hudebníků postavených mimo zákon, jenž vynalézavým způsobem a s punkovou vervou hrají na věci každodenního užití. Oproti příběhu filmu, který vyzdvihuje nespoutanost, svobodu a protest proti společenským konvencím, působí ale samotné vystavění filmu až příliš fádně, s hrdiny bez jakékoli šmouhy, kazů či neřestí, kde vše ústí do uspokojujícího a šťastného konce. Dalo by se říct, že film se trochu alibisticky snaží nikoho neurazit a být pro všechny – což nijak nekazí jeho zábavnost (v některých scénách jsem doslova brečel smíchy), ale spíše přináší následně rychlé vystřízlivění. ()
Geniální nápad z Bytu a šesti bubeníků je rozveden do celovečerního filmu a přidává se k němu i dějová linie, o jejíž inspiraci nelze pochybovat v Semaforských Klarinetech. Moc by mě zajímalo, co na tento film říká Lelouch. Já říkám, že paráda, která však místy doplácela na zbytečně dlouhou stopáž. ()
''' Já opravdu hudbu nemám rád! '' ()
Snímek trochu doplácí na svůj hlavní hudební prvek s hraním na netradiční nástroje. Není technicky možné, aby došlo ke gradaci, když právě to největší překvapení je divákovi naservírováno hned na začátku a ostatní performance se nesou v podobném duchu. Pohromadě ale drží Zvuk hluku sympatičtí herci, jejichž tváře v českých kinech jen tak neuvidíte. Nejsou dokonalí, ale zato dokonale splňují představu o normálních lidech. Je pak jednoduché se vcítit do jejich rolí, do jejich lásek a odstrčení společností, protože jsou podle mas jiní. Jenže každý je svým způsobem jiný. Ať už hraje na piano, ukulele nebo mohutný pivásek. ()
Zvuk hluku je úplne od veci film. Lenže jeho spracovanie je konvenčné, až komerčné, či prvoplánové, čo s tou "odvecnosťou" nejde príliš dokopy. Zaujímavé je sledovať, kde hudobníci vystrájajú a zložíme si z toho niečo ako revoltu, či skôr gesto voči systému (starosta, ničenie bankoviek v banke, slizká smotánka vo filharmónii, školský systém). Milostná línia mohla byť dotiahnutá do konca, tu som sa cítil trochu podvedený. Proste film mal byť odviazanejší po všetkých stránkach, keď sa kino smeje na každej blbosti, je to podozrivé. ()
Geniální! Někdo miluje ticho, někdo orchestr a jiní ten metronom. Potřebují rytmus, tóny, zvuk, vytvářejí symfonii každodenních hluků! Na ulici, v bance, nemocnici.... Snímek s absolutním sluchem a originálním námětem nejen o dokonale bláznivých hudebních nápadech. ()
Originální, místy hodně ujetá komedie o hudebních teroristech, která se mně jako člověku, s velkým hudebním hluchem opravdu líbila. Jeden policista, ze slavné hudební rodiny a pak už jen šílenci, kteří se rozhodnou bojovat se společností pomocí akustických útoků na různá místa ve městě. Netradiční pohled na hudbu opravdu z jiné stránky. ()
Ne, žeby svérázní hudebníci vyplnili má postupně vybudovaná očekávání naplno, tedy třetí číslo mi ve finále připadalo jako menší, postavami nepřiznané fiasko (ale můžou za to i jejich zbabělí protivníci z orchestru uvnitř sálu, kteří kdyby pokračovali ve hře, dali by vzniknout teprve velkolepému prodlouženému dvojkoncertu :)), ale jinak... SUPER, VÁŽENÍ! U současné komedie se mi jen velmi zřídka přihodí, že by mě některá z nich takto nahlas rozesmála a přivodila chvílemi téměř nekonečný výtlem. Projekt neobyčejné hudební skupiny účinkující ve filmu hýří skutečně neobyčejnými nápady, zvláště první dvě nečekaná vystoupení v nemocnici a v bance představují jedinečnou performanci toho snad úplně nejlepšího vytěžení ze zdejšího námetu, který již sám o sobě dokáže snadno nabourat představu potenciálního diváka ve smyslu, že vše zajímavé na plátně už dávno spatřil. Jenže Švédové na poli komedie rozhodně nezahálejí už pár desetiletí, dokážou pořád kráčet o krok vpřed a vtipným způsobem rozehrát nápady vylovené z jinde nedosažitelných balíků ze studnice nesmírně originální invence a absurdity, tentokrát čerpající z hudebních rytmů, zvuků a neotřelé vzpoury proti konvencím, že prostě žasnu... a zároveň mám během toho filmu i po něm úžasně pozitivní náladu. Zvuk hluku zůstává nápaditou komedií až do konce a přizpůsobuje tomu i závěrečné vyústění, které naštěstí nekráčí v aktuálně populárním trendu proměnit téměř každou komedii dřív či později na drama. Tady se hraje (a doslova hraje) se stejně chytlavým nadhledem a rytmem až do konce. Většina herců je též sympatická a Bengt Braskered coby detektiv bez hudebního sluchu zajišťuje zábavu i mimo největších zážitkových (hudebních) atrakcí filmu, ke kterému se jistě budu rád vracet. [90%] ()
Roztáhnout devítiminutový originální kraťas na celovečerní stopáž se moc nepovedlo. Zbylo pár výborně vymyšlených hudebních scén a zcela nesmyslný příběh, který je korunován neslaným nemastným závěrem. Hudební teroristé jsou zkrátka stále zábavní, policisté bez hudebního sluchu vůbec. Radši si zase znova pustím ten původní krátký film. ()
První půlku jsem měl snad filmový orgasmus. Jak hudební gang začal hrát na všechno co jim přišlo pod ruku tak jsem měl husí kůži po celém těle. Navíc to nebylo bůhví jaké plácaní, ale svěži rytmická a zábavná hudba. Nejvíc mě dostala scéna v nemocnici, která je vtipná a hudebně mě bavila nejvíce. Druhá půlka už pomalu ztrací dech a tvůrci jakoby neví kudy se vidat. Ale jako celek film působí svěže, zábavně a originálně. ()
Stále platí, že sever je jistota a držák originality a kvality. A Sound of Noise je velká jízda a jo, je to severský až na morek. Trochu se divím, že se do natáčení nechtěli připojit i vorvani z Hurra Torpedo. Klidně to mohl být ten nejlepší severský film, který jsem zatím stihl nakoukat, jenže tempo bohužel s finálem lehce upadne. Skoro je škoda, že ty nejlepší skladby předtaví šest bubeníků hned na začátku a konec, ačkoliv stále kvalitné, už jen dojíždí. Přesto všem říkám "ano, tohle jo." ()
45th KARLOVY VARY INTERNATIONAL FILM FESTIVAL 2010 - OPEN EYES - Otevřené oči (Sound of Noise / SOUND OF NOISE / Zvuk hluku) - Originalita nadevše. Jeden z vrcholů letošního velmi slabého festivalu... - 7. 7. 2010 - kino Pupp - Karlovy Vary - 4. místo - 90% ()
Originální a vynalézavé. Romantická vedlejší zápletka. ()
Parádny námet, zabitý zlým scenárom ,réžiou, postavami a hercami! To prečo si tento film zapamätám je práve originalita nápadu a bubenícke čísla, inak čistý priemer. ()
Obdivuhodná nápaditosť tvorcov pri zosnovaní teroristických hudobných útokov na civilizáciu ako takú. Záverečné absurdity išli mimo moje chápanie, ale to nezatienilo dobrý pocit z geniálnych a originálnych vystúpení ani samotného filmu. ()
Přesně takovej film do Meat Factory - je to alternativní, bojuje to proti konformismu, aktéři se tvářej vážně, spousta retro prvků a důmyslného odkazování na béčkové časy (Fuck the Music, Kill, Kill). Holkám s baletkovskýma sukýnkama a slimkou v prstech se to bude líbit, mě tam překážela ta snaha o příběh. ()
Jako klip to mohlo být svižné, na stopáži celovečerního filmu to prostě ztratilo tempo. Anekdota vyprávěná déle než hodinu a půl ztratí vtip. /30. 3. 12./ ()
Tenhle film balancuje na dvou protipólech. Na jedný straně přinesl totálně originální námět hudebního terorismu, na straně druhý je ale děsně plochej. Jakoby nevěděl na co přesně se soustředit a postavy tak zůstavaj naprosto neodkrytý. Líbil se mi hlavní hrdina, působil na mě jako švédský Ralph Fiennes. Sound of Noise je film na zábavu, nic hlubšího nepřináší, nicméně ta zábava za to stojí. ()
45. MFF Karlovy Vary ()
Reklama