Režie:
Irena PavláskováScénář:
Ivo PelantKamera:
Diviš MarekHudba:
Jiří ChlumeckýHrají:
Jana Pidrmanová, Filip Cíl, Tereza Nvotová, Pavel Řezníček, Simona Stašová, Jana Janěková, Jan Zadražil, Ladislav Frej st., Hana Seidlová, Pavla Beretová, Václav Jiráček, Lucie Juřičková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Zavírá se brána dětského domova a otvírá se nový, drsný svět. Dvaadvacetiletá Marie, která dokončuje studia na sociální škole, osmnáctiletý Adam, právě opouštějící dětský domov a nejmladší, sedmnáctiletá Eva, kterou odchod do normálního světa teprve čeká - to je ústřední trojice hrdinů, s níž se setkáváme na začátku příběhu. Spojuje je příbuzenský vztah, mají jednu matku, neschopnou nést své mateřství. Mají zvyky a zkušenosti obyvatel dětského domova a naopak jim chybí mnohé ze zkušeností, které my všichni mimo dětské domovy považujeme za samozřejmé a běžné - například samozřejmý chod běžné rodiny. Jejich vzájemné pouto je ovšem nesmírně silné, tak trochu jsou to ti tři proti neznámému, drsnému a nic neodpouštějícímu světu. Musejí ho nejen vnějškově, ale především niterně pochopit, musejí se ho niterně naučit, aby mohli obstát jako všichni ostatní, kteří tento handicap nemají. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (54)
Konečně něco čerstvého v televizi, kterou jsem nucen sponzorovat! Aktuální téma, zajímavé postavy, současná podoba (hlavně výborná kamera), vydařené obsazení. Jen ten scénář občas ujížděl jakoby do jiných příběhů, chvílemi už nabíhal na tradiční seriálová vztahová kolbiště, jindy nám z toho chtěl dělat kriminální kauzu. A nevím, zda je to scenáristou, režisérkou nebo mnou, ale prakticky všechny ženské postavy mi připadaly zajímavější než kdokoli z mužských. Z herců si pochvalu zaslouží všichni, ale zejména Jana Pidrmanová, protože uhrát světici, na to už musí být talent (70%). ()
Bludičky jsou "malý televizní" film, potažmo minisérie, ale v mnoha ohledech je to dost milník. Režiséra Irena Pavlásková ho natočila v době, kdy režírovala spoustu slabých filmů (Bestiář, Zemský ráj to napohled). Scénář napsal Ivo Pelant a po tomto snímku ho čekaly už jen naprosto nezajímavé věci (Ordinace v růžové zahradě). Ve filmu se etablují (daleko před prvními režijními úspěchy) jako herečky Tereza Nvotová a Jana Pidrmanová. Tehdy mi tu nebyl protivný ještě tolik neobsazovaný Pavel Řezníček, se sympaťákem Janem Zadražilem jsem problém neměl. Mám tenhle příběh rád, je realistický i vtipný a já lituju, že mnoho mých oblíbenců je teď na jiných (a hodně často horších) pozicích. 90%. ()
Na jedné straně zajímavý a potřebný počin, na straně druhé lacině vyhlížející ,,televizní" design (a že to jde i v českých podmínkách jinak, o tom přesvědčil novácký Okresní přebor), leckdy podivné herecké výkony a hlavně šíleně expresivní hudba, jež má za úkol dotvářet dramatičnost situace, k zobrazovaným scénám je ovšem její dramatičnost spíše nepřiměřená. Coby pokus o ,,reálnou" výpověď o světě klientů dětských domovů i ostatních poskytovatelů sociálních služeb se však dílo Ireny Pavláskové dá akceptovat. Kvalitativní úroveň této miniserie má naštěstí vzestupnou tendenci, takže jsem se vydržel dívat až do úplného finále...což je u podobně koncipovaného českého televizního počinu vlastně ta nejdůležitější deviza... ()
První díl: Autenticita by se dala krájet. Bludičky jsou zatím dost nepříjemným a hnusným filmem, takže splnily svůj účel. Prozatím nehodnotím, počkám si, až uvidím všechny díly, ale už teď můžu říct, že se mi to (ne)líbí. A o to zřejmě režisérce šlo… Jinak pochvala Filipu Cílovi a Janě Pidrmanové, své role (zatím) zvládají skvěle. Jsem opravdu zvědavý na další díly. Druhý díl: Kvalita se stále drží, herecké výkony čím dál lepší a jsem opravdu zvědavý na poslední díl. Zatím spokojenost. Třetí díl: Tak je za mnou závěrečný díl a můžu říct, že jsem vcelku spokojený. Prokreslené charaktery, skvělí herci a nezvyklá (místa až dokumentaristická) kamera, to vše Bludičky mají. K úplné spokojenosti mi chybí akorát nějaké to finální "doznění" (vlastně ze tří charakterů, které sledujeme, dojde k nějakému konci pouze jeden, další tak napůl a třetí se tak nějak vypaří). Škoda toho, mohlo to být za plný počet, takhle 80 % ovšem s tím, že tento TV počin je rozhodně jeden z těch lepších. Jana Pidrmanová je super herečka, mimochodem. ()
Režisérka Irena Pavlásková a scenárista Ivo Pelant, který zpracoval námět nelehkých osudů holek a kluků z dětského domova, u mě zabodovali. Vše je uchopeno neměnnými žánrovými pravidly, která dodávají příběhu zdání autenticity. Konec konců jde jenom o fikci. Ke kvalitě filmu přispěli vedle známějších herců i nové a neokoukané tváře Jana Pidrmanová a Filip Cíl, kteří tu dostávají značný prostor, na kterém mohou charakterizovat své postavy. Pravdou je, že pocity bezvýchodnosti se trochu opakují ve zdlouhavém příběhu. Nicméně zajímavá mozaika tří vzájemně propletených sourozenců, kteří se stávají účastníky odpovědnosti za svůj vlastní život, není vůbec špatná. Jen ještě doplním, je to dobrý televizní film, jenž tvůrcům určitě ostudu nedělá. ()
Sdělení snímku je zřejmé už od počátku, peripetie, ano, ale ty přehrávané role, nedalo se místy ani dívat, jak hlavní postava dramaticky telefonuje se sestrou "útěkářkou"...?! Toto nám dnes chrlí ty různé všemožné filmové škóly.... :-() ()
TV/// Obsazení 9/10 Děj 8/10 Atmosféra 10/10 Prostředí 8/10/// +délka filmu, je moc dobře že děj filmu nescvrkli na jeden celovečerní snímek, v mnoha momentech velice dramatické, hodně mě zaujala Jana Pidrmanová (je vidět, že zvládne tak velkou roli), dobře zahrála i Tereza Nvotová a Pilip Cíl, další herci potěší (Stašová, Řezníček, Janěková), námět film, scénář a troufám si tvrdit i jeho kvalitní zpracování, hudba se mi zdála velice povědomá, Bludičky mají pořád o čem vyprávět -proto je škoda, že to není alespoň desetidílný seriál/// Téma které je tak závažné, že si určitě zaslouží filmové zpracování. Pokud je pak i dobře natočené, divák může být velice spokojen. Irena Pavlásková dokázala z tématu vytěžit maximum./// Celkem 86%/// ()
Na tohle me privedla chut videt Filipa Cila i v jine roli nez na tanecnim parketu a vyplatilo se. Filip je uzasny a celkove je to moc pekny pocin. Na matku alkoholicku, jejiho slizkeho amanta a sestru slapku se moc lehce nekoukalo, ale jinak je to film plny lasky a nadeje. Necekala bych, ze se v detskem domove k sobe muzou chovat tak hezky a mit tak silne vztahy. Ovsem neprijde mi moc realne, ze by mimo detsky domov narazili na tolik hodnych lidi (Simona Stasova je ucineny andel, Jan Zadrazil ma byt princ z pohadky, Stanislav Zindulka zas stedry dedecek apod.), ale aspon to neni tak depresivni, jak jsem cekala. Jana Pidrmanova rovnez prekvapila a jsem zvedava, jak si spolu s Filipem zahraji ve filmu Posledni z Aporveru :). ()
Nenacházím slov. A nemyslím to v tom obecném použití jako extra dobré či extra špatné. Líbilo se mi to, na televizní poměry to bylo více než slušné, jen mne nenapadají takové ty recenzentské pindy, kterými bych ten komentář trochu zaplnil. Tak ho zaplním pindáním o tom, že mne nenapadají žádné pindy, kterými bych ho zaplnil. A hle, relativně obsáhlý komentář (samozřejmě k věci) je na světě... 70% ()
Zajímavé, drsné a uvěřitelné. Postava Terezy Nvotové mě doslova vytáčela.. :-) Velmi povedený Tv film. ()
Neotřepaný námět je zajímavě zpracovaný. I když se zaměřuje hlavně na sledování linie sourozeneckého příběhu, nabízí prostor k zamyšlení. Autorům se podařilo dát dohromady na televizní poměry věrohodnou výpravu. Dramatičnost příběhu umocňuje hudba. I když některé scény byly nadbytečné nebo působily nereálně, tak především díky herectví ústřední trojice, která představuje sourozenecké trio, na mě příběh působil autenticky. Scéna, kdy Eva (Tereza Nvotová) hledá pomoc v kostele a rozhoduje se, jestli má utéct sama před sebou, patří k nejsilnějším. Líbil se mi i závěr, který sice vyznívá symbolicky, apelativně, ale zároveň má v příběhu své místo. Hudba a text: Jiří Chlumecký. Zpěv: Jan Kalousek a Kateřina Podholová. ()
Já nějak ty angažovaný věci nemusím. Herdek, copak děcka z děcáku mají i v životě jen průsery? Copak není nějaký osud pozitivní? Celé mi to přijde děsně černobílé, depresivní - a tím nereálné. Celé je to zbytečně hrocené, navíc na jednu stranu, člověk jen čeká, kdy přijde další podraz... Ale v reálném životě se každýmu přece dějí i hezký věci, ne? (Některé herecké výkony mi navíc přijdou přehnaně patetické, jiné zbytečně hysterické, sem tam některé dokonce amatérské). ()
Nic televizně laciného, šíleně expresívního a nevhodného na tom nevidím. První díl hodnotím čtyřmi a druhý díl maximem, tedy pěti, zatím nezveřejněnými hvězdičkami. Pozitivum vidím v tom, že pro celý obsah byl stanoven přijatelný počet dílů a dramatičnost snímku, která koresponduje s realitou skutečných životů některých obyvatel dětských domovů je přiměřená. Vždyť, není jejich skutečný život někdy ještě dramatičtější? Mě osobně tedy hudební dramatičnost v určitých pasážích snímku v kontrastu s obrazem naprosto vyhovuje. Tato miniserie zobrazuje problémovost a kriminalitu z jiné strany mince, než jakou nám nabízí strohé, nic nezkoumající sdělovací prostředky. A to už nemluvím o "bulvárním" tisku, který se zaměřuje pouze na důsledky jednotlivých činů problematické mládeže a nezveřejňuje pravé viníky, tedy rodiče. Abychom si udělali správný úsudek o obyvatelích dětských domovů, měli by jsme něco o nich samotných a jejich rodinných "zázemích/nezázemích" vědět. Bludičky tedy chápu jako vkusný a přijatelný způsob, jak do světa "vytroubit" naléhavost tohoto obecného problému. Hodnocení si dovolím uvést po shlédnutí posledního dílu. Bravo ČT, nedělní večery začínají být s tebou poutavé. ()
Komplexně strhujiící, zvlášť je ale nutné vypíchnout herecké výkony mladých představitelů. Ty doslova berou dech! 90% ()
Dneska je in říkat, že žijeme v sociálních bublinách a víme prd o tom, co žijou lidi kolem. Bludičky jsou tím pádem pro mě docela uvěřitelnou sondou do společenství těch, co vylezou z děcáku a nevědí úplně přesně, co se životem. Jako celek to působí depresivně a bezútěšně, přesto ze tří sourozenců minimálně dva vyznívají velmi kladně a pozitivně (Filip Cíl, Jana Pidrmanová). Jako osvěžující prvek do děje mě bavila i Pavla Beretová. Malinko přehnaná se mi zdála všeobjímající a charitativní Simona Stašová, i když věřím, že i tyhle lidi existujou. Stejně tak věřím postavě matky i s tím jejím umaštěným amantem. V její jediné větě: "Pojď, zajdeme k nám... k nám, na roh do hospody" je ve zkratce příčina toho všeho. ()
Po prvním díle to vypadá slibně. Autentičnost je drsná, jen někdy ten čas trochu drhne (jak píše rakovník). Skvělý Filip Cíl. Po třetím díle můžu říct, že celkově to byla dobře odvedená práce. Myslím, že scénárista to občas trochu přehnal, asi chtěl ukázat to nej, čímž se ale od reality trochu vzdálil. ()
Po prvním dílu jsem chtěla tenhle film rozcupovat na milion kousků. Ta spousta nepřesností a nelogičností mě otravovala. Všemu Irena Pavlásková nasadila korunu, když vydávala kladenské nádraží za Hostivice. Toho si musel všimnout snad každý. Při druhém dílu jsem ji dala znovu šanci a svůj názor jsem otočila téměř o třistašedesát stupňů. Odprostila jsem se od všeho a sledovala pouze příběh tří sourozenců, kteří se snaží najít své místo v životě a narážají na spoustu překážek, se kterými se my "normální" (blbý výraz, já vím, jiný mě nenapadl) vyrovnáváme denně a řešíme je v podstatě levou zadní. Ale oni si po celý život ponesou jisté stigma. Irena Pavlásková ve svém nejnověším počinu poukazuje na obrovskou propast mezi světem dětských domovů a obyčejnou každodenní realitou "normálních lidí". ()
Dokáže dětský domov připravit na život? 1) Výborně napsaný scénář Ivo Pelanta o tom, jak je těžké překročit vlastní stín, zobrazuje hrdiny sympatické ve svém úporném často neúspěšném hledání. Jsou jako lidé bez imunity (bez domova), kteří pak umírají (nezvládají) na obyčejné nachlazení (běžné sociální interakce). 2) Velmi televizní film zdobí přesvědčivé herecké výkony (zejména Filipa Cíla a Terezy Nvotové) i pro někoho možná trochu vlezlá hudba Jiřího Chlumeckého. 3) Takhle nějak si představuji tvorbu veřejnoprávní televize. ()
První díl celkem mile překvapil. I další díly překvapily. Takže za čtyři a po dlouhé době fakt dobrý televizní počin! ()
6/10 Prvni dil byl docela otres plny klasickych klise a ja se bal, ze to vsechno zkonci neslavne. Druhy je tak o 100% lepsi, takze jsem zvedav na konec. Co me ale vazne $ere je jak se cesti herci snazi mluvit slovensky a slovensti cesky - to teda taha za usi jak swina. Kdyz pomineme Cile a Freje, tak zbytek muzskych predstavitelu je hroznych, nastesti Stasova je vyborna a ta matka tri odlozenych deti taky ()
Reklama