Obsahy(2)
Dvanáctiletého Cyrila umístil jeho otec „dočasně“, než vyřeší své problémy, do dětského domova. Ve skutečnosti ale slabošský a nevyzrálý Guy nemá dost odvahy, aby jednou pro vždy řekl svému synovi „nechci tě, nestačím na to“. I když se Cyril nevzdává představy na návrat k otci, netrvá dlouho a otevře se před ním nová šance na život mimo brány dětského domova. Sympatická Samantha, která má vlastní kadeřnictví, si jej začne brát na víkendy. Tím ale teprve začíná série zkoušek jejich křehké důvěry, ze které se teprve může vytvořit opravdové pouto. Kluk na kole je realisticky natočeným příběhem obyčejného kluka, ve kterém stojí lhostejnost s vypočítavostí proti lidské vzájemnosti a lásce. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (170)
Pokud by se tohle drama ve své civilnosti tak nevzpíralo alegorickým výkladům, považoval bych je za úžasné podobenství o nepodmíněné, "mateřské" Boží lásce k chybujícím a bloudícím lidem. Každopádně to je překrásný kus a nepatetická, neheroická Samantha jednou z nejsympatičtějších ultrakladných hrdinek, které jsem kdy na plátně viděl. (Malou vadou na kráse je snad jen nevhodně užitá hudba. Ty krátké sekvence z klasiky spíše ruší a diváka vytrhují z děje. Film by se obešel bez nich). ()
Hlavná myšlienka je jasná - trpké vytriezvenie z detských snov a ideálov, avšak nijak výraznejšie ma to nezasiahlo, a to aj napriek tomu, že tento námet mám veľmi rád... Dráma, ktorá sa síce snažila tváriť civilne, pričom umne narábala hlavne so zvukom, avšak jednotlivé scény, hlavne čo sa týkalo vzťahu Samanthy s chlapcom, mi prišli často až moc umelé a neprirodzené a chlapcovo správanie prehnane hysterické. Tiež sa tu Dardenne mohol trochu viac vyhrať s psychologickou stránkou postáv (hlavne u chlapca) a len jednoducho neskĺznuť po probléme. To je asi ten najväčší dôvod, prečo mi to prišlo šedivé, dramaticky mdlé a v konečnom dôsledku aj nudné. 55/100 ()
Dardennové jako vždy výteční. Jen se divím, že Samantha neměla nad hlavou svatozář, zasloužila by si jich i několik za trable s tím umanutým frackem. Doret i De France byli výborní, škoda, že Renier coby otec-padouch měl tak málo prostoru. ()
Mladý mal jedinečnú šancu stať sa gangstrom a takto ju premrhal... ()
Chlapec na bicykli je malý, nezávislý film, kde je už z obsahu jasné, čo nám chcú jeho tvorcovia povedať. Je dobré, že sa občas objaví v programoch kín film aj s takouto závažnou témou, pretože natočiť film, v ktorom bude hrať hlavnú úlohu detský herec, nie je vôbec jednoduché. Chlapec je film o hľadaní otcovského vzoru, o sklamaní z moderného sveta, kde muži, ako otcovia zlyhávajú a nie sú schopní prijať zodpovednosť. V tomto filme totiž zlyhávajú vo viacerých smeroch úplne všetky mužské postavy. Cyril tak nachádza jediný vzor v žene "matke", ktorej materinské pudy sú na rozdiel od mužov silnejšie, ako jej túžba po slobode a vzťahu. Chovanie detí môže byť síce aj dôsledkom ich DNA, ale je to predovšetkým zázemie a výchova, ktorá z nich robí to, čím sú a čím budú. To sa vzťahuje nielen na hlavnú postavu, ale Dardennovci šikovne akcentujú tento prvok aj na postavách napadnutého otca so synom. Hlavne ale Cybila pri nich konfrontujú s niečím, po čom tak túžil. Ďalšie režisérske duo, ktoré stojí za preskúmanie. Môj druhý film so Cecile De France v jednom týždni (Superstar). ()
Chápu, že ten příběh měl být o těch křehkých citových poutech mezi dětmi a rodiči, postupné sbližování, vzdalování, bla bla... Ve mně ale kromě nenávisti k tomu nevychovanýmu zlýmu dítěti, které si vůbec nevážilo toho, co pro něj ta paní dělala, nezůstalo vůbec nic :)) ()
Kdyby tady nebyl tak vynikající děj a příběh, tak by to byl celkem propadák. Herci nic moc, atmosféra také ne, vážně to zachránila zápletka a nepředvídatelný děj a hlavně zajímavý konec. Je to smutné, dojemné, ale zároveň zlostné drama. I když musím příznat, že Thomas Doret na svůj věk předvedl skvělý výkon, o tom nelze pochybovat. ()
prvý film bratov dardennovcov, ktorý som videl (hanbím sa) ma veľmi oslovil; i napriek tomu, že sa jedná o sociálnu drámu, hlavným hrdinom je problémové dieťa z detského domova a má minimum humoru a maximum prvkov, ktoré by z toho mohli vytvoriť naozaj pochmúrnu filmovú depresiu, dardennovci urobili svieži, pozitívnou energiou a životom nabitý film o zanikaní jedného vzťahu a vznikaní nového a o tom, že niekedy, pri "priaznivých" podmienkach a za istých okolností (a ak je človek dostatočne životaschopný a priebojný) si môžete vybrať aj vlastnú rodinu - navzdory ustálenému "porekadlu"; k dobru celého filmu prispievajú skvelé ústredné 2 herecké výkony v podaní výborne nacastovaného Cyrila a nádhernej, sympatickej a dokonale kladnej Cécile de France v role kaderníčky Samanthy; ()
Nejfilmovější Dardenni. Vizuálem, plynulostí děje i hereckými výkony. A má to dokonce i hudbu! Zůstává tak nakonec jen pro Dardenny typický nejednoznačný konec. ()
čakala som viac ... ()
Slušné drama o chlapci, kterému chyběl otcovský vzor a který si neustále šel za svým a bylo mu úplně jedno jaká překážka mu stojí v cestě. Thomas Doret byl naprosto fantastický. ()
No, jenže vůbec. Ten vnitřní hodnotící a neustále se měnící pohled na charaktery sice vnímám, ale k čemu mi to je, když na mě současně všechny dějové zvraty působí až pohádkově jednoduše zkonstruované právě pro ten účel. Ještě tu rozjížděcí půlhodinu pátrání po kole jsem jel stejnou linku "jak morálně hledět na to a tamto, případně nehledět vůbec", jenže pak mě Kluk na kole začal sám vyhazovat, než spadl řetěz úplně. Já tu přirozenost necítím. Můžu to vnímat jako ideologickou hru a rozhodně to můžu vnímat jako další film o krizi maskulinity, ale bohužel u mě převažuje vnímání filmu jako soubor postav chovajících se záměrně jako idioti především proto, aby vyvolávaly v divákovi otázky a celek dělal nějaký dojem. Na mě příliš nedělal. ()
46th KVIFF 2011 - HORIZONS - Horizonty (Le gamin au velo / THE KID WITH A BIKE / Kluk na kole) ()
Značka "Dardenne" je pro mě již od prvního setkání s ní zárukou té nejvyšší filmařské kvality. A nezklamal mě ani dlouho očekávaný snímek Kluk na kole. Příběh dítěte, jehož odloží lhostejný a sobecký otec (Jéremie Renier) do dětského domova, je od počátku vyprávěn velmi poutavě a svižně. Navíc v něm nechybí momenty překvapení a scény, ze kterých až mrazí v zádech. Další skvělá studie lidských charakterů. A tak možná můžu jen litovat, že jsem se díky vlastní nedočkavosti, připravila o možnost zhlédnout napoprvé film v kině. Ale bůh ví, jestli v březnu 2012 dorazí Kluk na kole i do zlínských kin. Moc tomu nevěřím. ()
No a jak to bylo dál? To si v zájmu podpory pěstounské péče hezky happyendově domyslíme, zvlášť potom, co nám byl vnucen pohled na nepěkný kousek synka ze spořádaných poměrů, že? No, nic proti, Dardenni správně vystihují trauma odložených dětí s jeho projevy - jak nepřijatelný je fakt, že ztrácí jedinou jistotu, co měli, byť byla zřejmě pochybná (škoda, že jsme se nedozvěděli, čím Cyril procházel při soužití s otcem a jaký byl před přijetím do dětského domova), ale úskalí, provázející pěstounství či adopci už tolik nerozvádí, nedozvíme se, že až zbožštělé omlouvání otce není jen prvotním jevem provázejícím odmítnutí, netušíme, že při sebemenším náznaku zájmu ze strany otce - kterému v očích jeho dítěte pěstoun nesahá ani po kotníky, ač se mu snaží dát vše, čeho je schopen - bude odmítnut, kritizován a viněn spolu se sociálním systémem, který otci nedává možnost se postarat, mlčí i o vděku, který je logicky očekáván na prvním místě, ale ve skutečnosti se ocitá na tom posledním, pokud vůbec. Pěstoun by se měl dozvědět, že přednost před ním budou dostávat ti, co si ji nezaslouží a že jeho chvályhodné počínání bude neustálým bojem s geny a předchozí výchovou dítěte na jedné straně a s vlastní rodinou a společností na straně druhé... Snímek naznačil, že Samanthina oběť nemusí být marná, ale otevřeným koncem zapomněl dodat, o jak vzácný jev se jedná. Každopádně, kdo se k takovému kroku odhodlá z ryze soucitných důvodů (ne pro vidinu zisku v podobě pěstounských dávek) a dokáže se povznést nad všechny neúspěchy a prohry, aby někomu předal vše, co je v něm dobré, má můj obdiv, já bych to nedokázala... Dobře zahraná zarputilost malého Cyrila i Samanthina odevzdanost napomáhají utvoření představy o složitosti hledání vztahu, založeného na neustálé schopnosti začínat znovu a líp. ()
Ten chlapec to ozaj nemá jednoduché, otec ho dočasne natrvalo odložil do detského domova a napokon mu dal najavo, že je pre neho príťažou. Následné Cyrilove hľadanie sameho seba a patričné miesto v živote je v mnohých prípadoch na veľkú škodu príliš priamočiare a zjednodušené. Tým pádom nečakajte ťažkú drámu, príbeh je takto vhodným aj pre pubertálne deti. Rozhodne však ide o ľahko nadpriemerný snímok. ()
Observační drama se sociální tématikou plné realismu o odhodlaném chlapci, který chce svůj starý život zpět. Film předkládá psychologickou studii o odvaze bojovat za důvěru a nezištnou lásku. Bratři Dardennové zobrazují realitu s nehercem v hlavní roli, který bez dialogů prožívá svou osobní dramatickou proměnu. Dětský pohled na svět vystřídá pod tíhou reality pohled dospívající a vysoká míra dětské naděje pomalu odezní. Realistický obraz s Beethovenovou hudbou stojí za pozornost. ()
Kamera se hodně zaměřuje na hlavního hrdinu, kterého snímá v detailech a polocelcích v různých úhlech. Jeho svět a jeho pohled na svět tak máme v bezprostřední blízkosti a vtahuje nás do hrdinova života, abychom ho pocítili spolu s ním. I když jsou některé jeho projevy negativní, divák pochopí, co ho k nim vedlo. Rozumí tomu zmatku, opuštěnosti a touze k někomu patřit, která je nešikovně vyjádřená i projevená, protože hrdina je malý kluk, který si zatím neprožil zrovna šťastné dětství a reagovat vstřícně moc neumí. Nebyl nikdo, kdo by ho to naučil. ____ Ten film je normální a reálný, s hezkým koncem. Moc se mi zamlouvá přístup belgické policie (sociálky), její pochopení pro situaci, které tak dává naději na zlepšení. Zatímco příkrý trest a unáhlený soud by v téhle dětské popraskané dušičce vyvolaly jen další vzpouru a nasměřovaly by ji do pekel, tady mu dali další šanci a ukázali názorně, že všechno nemusí vždycky skončit špatně. /15. 8. 17./ ()
Viděno během Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií. Film číslo 18 - Belgie. Bratří Dardenneové točí přesně ten typ filmů, který mě bere za srdce a to opravdu hodně. Vůbec nechápu, jak jsem jejich filmy mohl dosud tak bezostyšně míjet. Dva dny, jedna noc a dnes Kluk na kole, už nyní se těším na další sondu do života běžného člověka, který to nemá na světě úplně jednoduché. Dokážu pochopit, že Cyril musel spoustu diváků doslova srát, u mě tento jev nenastal, protože mi ho v nitru bylo hluboce líto. Thomas Doret svého Cyrila zahrál přímo bravurně a Jérémie Renierovi jeho roli vůbec nezávidím. Jeden z vrcholů mojí Tour. ()
Bože lisk v pysk hrozný a nezáživný film, nuda chlapec katastrofa. ()
Reklama