Režie:
Miloš FormanScénář:
Michael WellerKamera:
Miroslav OndříčekHudba:
Randy NewmanHrají:
James Cagney, Brad Dourif, Moses Gunn, Elizabeth McGovern, Kenneth McMillan, Pat O'Brien, Donald O'Connor, James Olson, Mandy Patinkin (více)Obsahy(2)
Psychopatický vrah, rozvodové intriky, tvrdohlavý pianista a zběsilý čas nových přeměn v adaptaci románu E. L. Doctorowa. Ragtime - neboli roztrhaný čas. Takový je i příběh zachycující hroutící se životní styl 19. století a nastupující čas proměn počátku 20. století (jenž později ústí do šokujících zkušeností 1. světové války). První chvíle filmu otevírá vražda, kterou má na svědomí milionářský floutek. Jeho žena se stává "hlavní" figurou v následných rozvodových intrikách. Třetí důležitou postavou příběhu je náhle úspěšný černošský pianista, který není ochoten se dál krčit před manýrami některých omezených bělochů a chce vzít zákon do svých rukou... Románový bestseller spisovatele E. L. Doctorowa se stal předlohou čtvrtého amerického filmu režiséra Miloše Formana. Za kamerou přitom stál další náš úspěšný filmový tvůrce Miroslav Ondříček. Jejich společnou zásluhou zůstal v literárním přepisu důraz na vykreslení dobové atmosféry i na herecké obsazení (za pozornost stojí především James Cagney ve své poslední roli komisaře Walda). V malých rolích se ve filmu mihnou Jan Tříska a Pavel Landovský. Snímek byl nominován na Oscara v osmi kategoriích, nezískal však ocenění v žádné z nich. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (192)
Miloš Forman je pro mě pojem, samozřejmě, jak jinak. Ale musím říct, že Ragtime je taková neurážlivá klasika za tři hvězdy. Trošku jsem z tohoto filmu cítil Velkou nádheru od Paola Sorrentina. Začátek oslavně, poctivé mrhání jídlem, obžérství (tam jsem si hned připomněl Miloše Formana, jak když přicestoval do New Yorku, tak přežíval na ochutnávkách v krámech, které den co den navštěvoval…no a tady jídla tolik že by to nesnědla ani největší židovská rodina na světě), následně ale rozjetí několika příběhů. Některé zajímavé, některé méně, ale celkově vzato to na mě působilo zatraceně neosobně. Přitom ani délka tomu zrovna moc neprospěla. Ragtime je veskrze se zajímavým americkým tématem, ale také je to určitě kousek, na který se znova určitě už nepodívám. Na rozdíl od Amadea nebo ()
Film je príbehovo roztrieštený na niekoľko nesúvislo-súvislých častí, ktoré síce nájdu k sebe cestu, ale samotné vyústenie a zakončenie má len jeden z nich. Celistvosť celého príbehu tým ale vôbec netrpí, k čomu dopomáha presná réžia, skvelá hudba a kamera. Zaujímavé, s akou hodnovernosťou dokázal Forman natočiť film o rasovom problémy, keď bol v Amerike necelú jednu dekádu rokov. Úžasnú atmosféru dotvárajú skvelý herci, dokonalé dialógy, ktoré majú neraz priam akčný podtext, a keby bol film od začiatku v tak skvelom tempe, aké chytil v druhej polovici, tak nemám čo vytknúť. 85%. ()
Úprimne, začiatok filmu ma bohvieako neoslovil, úvod je z môjho videnia kostrbatý, chaotický. Pozerám sa na viacero postáv, ktoré prakticky nemajú nič spoločné, ale onedlho sa ich cesty pretnú, a budú mať toho spoločného veľa. Do súvislosti by som spojil tieto veci. Ani tak akosi nezmieňujem úkladnú vraždu hneď v jadre, keď žena vraha si začne krátky románik s postavou, ktorá zamieša neskôr karty. Skôr by som to nasmeroval smerom k černošskému pianistovi Coalhouseovi Walkerovi Juniorovi, okolo ktorého sa to celé točí. Tento pianista, je vlastne mierumilovný človek, až dovtedy, kým sa mu nestane jedna príhoda s dobrovoľnými hasičmi, keď mu zasvinia výkalmi auto, čo ho vytočí do nepríčetnosti, že sa snaží najskôr riešiť situáciu pomocou inštitúcii, ktoré pred ním len zatvárajú dvere, a tak vezme spravodlivosť do vlastných rúk po následných udalostiach, kedy zistí, že už nemá čo stratiť... Ešte tesne predtým - Walker Jr. spoznáva ľudí, kde sa práve nachádza jeho žena s malým dieťaťom - ( De - facto, oni jej poskytli nocľah a ubytovanie... ), preto stretáva aj - mladšieho brata - ženy, ktorá s ním žije v spoločnej domácnosti s mužom, čiže jeho švagrom. Walker sa s ním dá do reči, ale až po vyhrotenej situácii, keď pochopia, že je expertom na výbušniny, ale nikto o ňom nevie, že bol v nebezpečnej partii, ktorá vyhadzovala nežiadúcich do povetria. Dobový film Miloša Formana s bezchybným obsadením, kde určite najlepší herecký výkon podáva černošský pianista Coalhouse Walker Jr. , čiže Howard E. Rollins Jr. Taktiež vynikajúce bolo vidieť i Brada Dourifa, ktorý s Formanom spolupracoval na One Flew Over the Cuckoo's Nest, a tak mu dal ešte jednu šancu, a opäť nesklamal. Alebo veterán Jim Cagney, ako policajný komisár Rhinelander Waldo, nie je na škodu veci. Povedal by som, že menej docenený film vynikajúceho režiséra, s ktorým som ja problém nemal. Keď má ešte rejža k dispozícii svojho dvorného spolupracovníka za kamerou, tak o zážitok je postarané ! A nielen jeho... Extrémne zaujímavý film ! ()
Formanova "tragikomická mozaika osudů" v kontextu USA před první světovou válkou, kde nakonec jako hlavní vyvstane téma rasismu. Upřímně nevím, jak moc se film drží předlohy, jako moc se liší či byl pokrácený, retro aspekt se mi líbil velice (newsreel úvod je top), ale po stránce příběhu a motivů postav jsem tu ve finále dokonalý smysl nenašel. Zajímavá je rozhodně volba režie a paralela s naší post-1948 realitou. "I had some knowledge of Walker’s dilemma from Prague. In the everyday life of communist Czechoslovakia, you constantly found yourself before ignorant, powerful people who didn’t mind casually humiliating others. You risked your livelihood and maybe your life by defying them." ()
Výborný Formanov americký film, ktorý ma oslovil aj keď sa o americké dejiny veľmi nezaujímam. "Rag time", teda vo voľnom preklade čas rozháraný, neistý... a takýmto štýlom sa film odvíja i po formálnej stránke, prvú polovicu stopáže vykresľuje niekoľko rôznych dejových línií, ktoré vyvrcholia v ústredný konflikt. Viac ako samotná problematika rasizmu a diskriminácie černochov v USA na mňa zapôsobila predovšetkým skvele vybudovaná historická atmosféra New Yorku začiatkom 20.storočia... mesta vo svojej dobe plného originálneho umenia od vytvárania optických knižiek pre deti cez kabaretné a variétne večierky až po vznik prvých experimentálnych filmov, ale taktiež mesta plného intríg, kšeftov, podvodov, zločinov a nespravodlivosti. Úsmevný vystrelený žart spojený so žiadosťou zaplatenia fiktívneho mýta a pošpinením sedadla vozu sa postupne stupňuje do vážnej štvanice až vyústi do veľkolepého politického zločinu. Napriek všetkým kvalitám snímky vrátane hereckých výkonov a Formanovej réžii a napriek strhujúcemu obsahu ku konci na môj vkus príliš naťahované a trochu zdĺhavé. Po umeleckej stránke ale ešte musím spomenúť aj krásny úvodný a záverečný rámec v podobe komorného tanečného čísla na titulnú skladbu. 85% (Challenge Tour 2018: 30 dní so svetovou kinematografiou) ()
Galerie (57)
Zajímavosti (26)
- Tateh (Mandy Patinkin) má syna a dceru, jejichž role hrají děti režiséra Mikea Nicholse. (D3VIL)
- K obsazení Jamese Cagneyho (Rhinelander Waldo), který před filmovou kamerou nestál od natáčení komedie Raz, dva, tři (1961) a neměl žádný úmysl se před ni vrátit, vedl podle Miloše Formana podivný propletenec okolností, u jejichž počátku stál Michail Baryšnikov. Se slavným tanečníkem se režisér seznámil krátce po emigracích obou z nich. Stali se z nich přátelé a Forman se díky němu rozhodl (částečně) přesídlit do Connecticutu... kde jedním z jeho sousedů byl právě Cagney. Forman vzpomínal: "Když jsme se pak všichni sešli v místní restauraci (...) vypadal hodně nemocný. Měl právě housera a sotva chodil. Nedoslýchal a měl poruchy paměti. S herectvím dávno skoncoval a nechtělo se mu na ně ani vzpomínat. Měl jsem tehdy pocit že už jen čeká, kdy umře." Na konci večeře ovšem Miloš udělal malý "povinný" vtípek: "Mám pro vás roli, Jamesi, až vás život na venkově omrzí." Jen se lehce zasmáli a to bylo vše. Když se po několika týdnech viděli znovu, u Cagneyů doma - a shodou okolností krátce poté, co Formanovi odřekl plánovanou roli v Ragtimu Jack Nicholson - James si Miloše téměř nevybavoval. Na dotaz "kterej vy jste?" následovalo vysvětlení, že je režisér, jehož poslední film byly Vlasy (1979). Cagney, který neměl doma žádné upomínky své bývalé hvězdné kariéry ani nic dalšího, spjatého se zábavním průmyslem, se rozzářil a řekl: "Teď už vím proč, teď už to chápu. Nikdy jsem to neviděl, nikdy jsem to ani vidět nechtěl, ani v nejmenším mě to nikdy nezajímalo a nikdy jsem netušil, proč to tady kruci mám..." Odšoural se ke skřini a vytáhl zpoza ní jediný plákát, který v celém domě byl - šlo o první představení muzikálu "Vlasy", které Miloš Forman viděl už v roce 1967. Cagneyho manželka zareagovala: "Jamesi, tohle je znamení! Víš, co ti říkal doktor. Jestli okamžitě nezvedneš zadek z téhle židle a něco se sebou neuděláš, do roka je po tobě. A tenhle pán je režisér a požádal tě, jestli nechceš hrát v jeho filmu." Cagney tedy roli přijal, během natáčení evidentně "ožil", a nakonec zemřel až o pět let později, ve věku 86 let (stejném, jako mnohem později Forman, mimochodem). (NIRO)
- Zrádnou fází vzniku filmu se ukázal být střih. Miloš Forman později vzpomínal: "Při stříhání každého filmu přijde chvilka, kdy vzývám ďábla a nabízím mu svou duši za nový pár očí. Když člověk totiž žije s filmem rok, začnou ho najednou i ty nejlepší scény otravovat. Všechno mu připadá fádní a nudné a v tu chvíli je vítaná každá změna, a to i změna k horšímu, jen proto, že cokoli jiné se mu náhle zdá svěží a lepší. Pokud člověk o tomhle nebezpečném psychologickém mechanismu neví, může se zbytečně připravit o dobrý materál a dobré nápady. Při Ragtimu můj mladý hlavní střihač nikdy ani nazapochyboval o mém rozhodnutí a nikdy se mi nepokoušel oponovat vlastními názory. Prostě jen slepě vykonával mé pokyny. Mám stříhání moc rád, ale potřebuju mít proti sobě ve střižně tvůrčího protivníka, jinak je to pro mě nádeničina. Sama ta práce je stereotypní, člověk se věčně nimrá s tím samým, počítá okýnka, přehazuje záběry, a to pořád dokola. Snažil jsem se střihače uspokojit, zbavit ostychu a trémy, ale nepovedlo se mi to. (...) Proto byl pro mě střih u Ragtimu tou nejhorší fází." (NIRO)
Reklama