VOD (1)
Epizody(148)
-
Tabidači to nakamatači (E01)
-
Šiken no šiken (E02)
-
Rival ga survival (E03)
-
Kibó to jabó (E04)
-
Hisoka wa hisoka (E05)
-
Igai na kadai (E06)
-
Hikósen no kessen (E07)
-
Kaikecu wa tasúkecu? (E08)
-
Šúdžin ni gojódžin (E09)
-
Hikkake no kikkake (E10)
-
Gamble de trouble (E11)
-
Saigo no kakugo (E12)
-
Gon jori no tajori (E13)
-
Target ni hit (E14)
-
Damašiai no toriai (E15)
-
Haiboku to kucudžoku (E16)
-
Ana de wana (E17)
-
Taisecu na mensecu (E18)
-
Katenai ga makenai (E19)
-
Fukakai na tenkai (E20)
-
Kjódai no mondai (E21)
-
Kiken na banken (E22)
-
Ban'nin no sekinin (E23)
-
Zoldyck no kazoku (E24)
-
Mienai to aenai (E25)
-
Arekara to sorekara (E26)
-
Tógidžó ni tódžó (E27)
-
Nen to Nen (E28)
-
Kakusei to kanósei (E29)
-
Gekitó to kattó (E30)
Obsahy(1)
Snem mladého Gona Freakse, vychovávaného doposud tetou Mito, je stát se po vzoru svého otce Ginga tzv. hunterem, což je v tamním světě někdo, komu není dobrodružství a odvaha cizí. Hledá například vzácné tvory a poklady nebo chytá nebezpečné zločince. Přestože Gon svého otce nikdy předtím neviděl a zná jej pouze z vyprávění své tety, je plně odhodlán stát se hunterem, aby se mohl s otcem setkat a pokračovat v jeho stopách. Musí však podstoupit náročnou hunterskou zkoušku, která vyzkouší nejen jeho schopnosti fyzické, ale i psychické. Potkává při ní nové přátele, jakými jsou třeba chamtivý a zbrklý, avšak loajální a vtipný Leorio, tichý a přemýšlivý mstitel Kurapika nebo tajemný zabiják Killua se svým skateboardem, ale také nepřátele, jako třeba zvráceného kouzelníka Hisoku nebo gang s názvem Spiders, který vyvraždil Kurapikův klan Kurta.
Jedná se o remake stejnojmenného seriálu z roku 1999, jehož se tentokrát ujalo animátorské studio Madhouse. Protože původní seriál končí otevřeně a manga, podle níž je seriál natočen, byla i po ukončení seriálu nadále vydávána, rozhodlo se studio Madhouse po jedenácti letech vytvořit remake, jenž bude obsahovat i příběh odehrávající se po událostech popsaných v původním seriálu.
(Hromino)
Recenze (51)
Zatím 22. díl ()
Tentokrát bez jakéhokoliv "vyššího cíle" - většinou bez světa v ohrožení (a arc se světem v ohrožení je nejslabší částí), bez jasné motivace pro všechny přítomné směřovat k cíli - prostě jen interakce silných a sympatických postav. Emoce jsou tentokrát mnohem osobnější, nezatížené zodpovědností přesahující hrdiny, kteří můžou bojovat sami za sebe - což je pro mě v anime docela příjemné oživení. Ke konci to bohužel trochu vyhnije, začne být repetitivní a neurčitost pravidel se začíná projevovat vhazováním nových a nových prvků, takže to začíná být místy otrava - ale silné momenty jsou silné velmi. ()
Nový HxH je podobný případ jako nový Fullmetal Alchemist. Poté co původní seriál vyšuměl do jakéhosi závěru navzdory tomu, že manga vycházela dále, dostavila se o několik let později u pánů a dam ze studia Madhouse potřeba příběh dovést až do zdárného konce podle předlohy a eliminovat fillery, respektive trochu volnější epizody, jimiž byla napuštěna původní verze. Výsledek? Seriál od začátku ubíhá stylem „to, co v původním anime trvalo dvě epizody, tady dáme do jedné, ať tu nezadaptovanou část příběhu co nejrychleji doženem”, což znamená, že tvůrci na začátku leccos vypustili, značně zrychlili nebo pozměnili. Ať už návrhy postav, množství krve (značná cenzura) nebo dabéry postav. Proto si myslím, že člověk, jenž mangu nebo původní anime nezná, si úvod s hunterskou zkouškou tolik neužije. Chyběla mi tam ona napínavá, hutná atmosféra z původního seriálu, chybělo mi tam více prostoru na představení postav (skoro mi přišlo, jako by je tvůrci představili stylem „čau, já jsem Kurapika a chci se mstít” nebo „nazdar, jsem Leorio a budu tu hrát roli šaška”). Po Zkoušce a výpravě za Killuou ovšem tempo zvolňuje, postavy dostávají více prostoru na získání sympatií a i té krve začíná přibývat (nezměnili náhodou čas vysílání?), díky čemuž se v mých očích celková kvalita začíná blížit kvalitám původního seriálu, v novoyorcké části se mu téměř vyrovnává a v Greed Islandu jej dokonce překonává (byť i u tohohle remaku považuji Greed Island za jednu z těch slabších částí seriálu). Na onu očekávanou část se zmutovanými hmyzáky jsem si musel nejdřív trochu zvykat, ale po několika dílech jsem se na tu správnou vlnu chytil a dokázal si i tuhle část užít díky krásně hutné atmosféře a sympatickým záporákům (Neferpitou ftw!). Právě postavy jsou jednou z hlavních předností HxH, díky nimž seriál stavím mezi špičku šónenu. Postavy sice do jisté míry naplňují nepsané tradice postav šónenu, ale zároveň nejsou jasně kladné nebo záporné, nestojí pořád na jedné straně barikády, nepůsobí dojmem tvorby přes šablonu a umí překvapit. Líbí se mi Togašiho nápady, odhodlání zabíjet klaďase a nešetřit násilím. Líbí se mi, že v seriálu nejsou ani fillery, ani roztahané souboje s mnoha flashbacky na několik dílů. Je mi proto opravdovou záhadou, proč si třeba takový Fairy Tail získal o mnoho větší popularitu než HxH. ()
Hunter x Hunter jednoznačne patrí medzi vrcholy shounen žánru a je ukážkovým, skoro až učebnicovým materiálom toho, ako by malo dobré shounen anime vyzerať - a pritom sa od ostatných žánrových diel výrazne líši a v mnohom odlučuje. Ponúka vynikajúco napísané postavy, z ktorých každá má rozličnú charakteristiku a odlišné vlastnosti a črty, takže si každý nájde svojho favorita, a postavy sú zároveň aj najväčším ťahúňom filmu, každá ma dostatočne veľa priestoru, každá dokáže niečim prekvapiť a má nejakú výraznú ikonickú vlastnosť. Okrem perfektných postáv nám seriál predstavuje obrovský svet, plný záhad, tajomstiev a dobrodružstva, dočkáme sa aj skvelých súbojov, ktoré neslúžia len ako bezduché mlátičky, ale ukrývajú v sebe oveľa viac (či už vzájomný konflikt medzi postavami, ktorý ich vzťah posúva dopredu alebo perfektné stratégie) a snáď najprepracovanejší systém techník všetkých čias, nen, ktorý má perfektné (nikdy neporušené) pravidlá, originalitu a kreativitu, pričom tu nie je ani jeden moment, pri ktorom by divák nemal jasnú predstavu o sile a obmedzeniach postavy, nikdy sa tu neporuší ustanovené pravidlo a nikdy protivníka neporazí sila priateľstva, ako to poznáme z Fairy Tailu a Naruta, ale schopnosti, skúsenosti, kreativita, tréning, drina a motivácia danej postavy, čo je často prekvapujúce a nevídané. Mimo to si seriál udržuje po celý čas rovnakú kvalitu (týka sa to ako technickej, tak aj obsahovej stránky) a to aj cez pomerne veľký počet odlišných príbehových liniek a ohromných 148 epizód (bez jediného filleru!). Okrem toho nám seriál ponúka perfektné jednotlivé ságy, z ktorej každá je o niečom inom, no každá je dobrá, originálna a má čím zaujať. Prvá časť [Hunterská skúška] sa síce niesla v trochu rýchlejšom tempe, nebol dostatok času na väčšie zoznámenie sa s hlavnými postavami a niektoré udalosti, ktoré sa odohrali v pôvodnej verzii boli bohužiaľ odstránené (ako napríklad stretnutie Gona a Kaita na Veľrybom ostrove, alebo oddychová vtipná epizóda pred poslednou časťou skúšky), skrátené, prípadne im bolo prenechané menej priestoru. Prvé stretnutie s postavami Kurapiky a Leoria preto nebolo tak pevné (čo sa našťastie postupom času zmení), Tonpa nebol zďaleka tak zákerný a Hanzovi bolo venované naozaj len minimum priestoru. Pôvodná verzia dokonca mala o niečo temnejšiu, znepokojivejšiu atmosféru (obzvlášť keď sa na plátne objavil Hisoka; najvýraznejšie sa to prejavilo vo štvrtej fáze skúšky, kedy z neho miestami išiel ozajstný strach), zatiaľčo tu pôsobilo všetko nevinne a Hisoka bol o niečo "prijateľnejší". Chvíľu som si musel zvykať na rýchle tempo a niektoré zmeny (či už dizajnu postáv alebo hlasového herectva niektorých postáv), ale od začiatku to bolo chytľavé, pútavé a zábavné - po skončení jedného dielu som chcel hneď vidieť ten ďalší, čo vlastne fungovalo ako v starej verzii, tak aj tej novej. Páčil sa mi aj hudobný podklad a animácia (byť artstyle, ktorý mala staršia verzia osobne považujem za niečo príťažlivejší) a celkovo sa jednalo o kvalitnú záležitosť. Myšlienkové súboje s väzňami v tretej fáze skúšky stále patria medzi to najlepšie, čo seriál za celý čas ponúkol, scény s Killou a Gonom boli roztomilé, Leorio vždy dokázal príjemne zlepšiť náladu, skúšajúci boli sympaťáci a zápasenie s predsedom Neterom bolo vtipné. Sem tam sa tu našiel nejaký zaujímavý moment a jednoducho už úvodná príbehová časť bola dobrá. Ale vtedy som ešte stále považoval staršiu verziu za lepšiu a komplexnejšiu. Druhá časť [Rodina Zoldyckov] viac prehlbovala vzťah medzi Killuou a Gonom. Predstavila nám domácnosť Killuovej rodiny (od dvorného, cez strážneho až po samotných rodinných členov) a Gon hlbšie zisťuje, akým životným štýlom žije Killua a čo za divnú rodinu vlastne má. Okrem toho naberie viac vedomostí, zosilnie a prejde si ďalším tréningom. Aj keď túto časť považujem za najslabšiu (ono tých päť dielov je na rozvinutejší, zaujímavejší dej fakt málo), stále v nej je pár výborných momentov, z ktorých u mňa jednoznačne vedie hra s mincou a po nej vedľajšia emotívna linka služobníčky Canary. Tretia časť [Nebeská aréna] sa presunie do nebeskej arény, 251. poschodovej budovy, v ktorej sa odohrávajú zápasy v štýle jeden na jedného a každý víťaz sa na základe výsledku zápasu dostane na vyššie poschodie, ktoré vždy prináša silnejších a zdatnejších protivníkov. Za každú výhru dostane účastník dobre zaplatené, takže sa tu rozhodnú prísť Gon s Killuou. Pochopiteľne je táto časť akčnejšia, napínavejšia a človek sa dočká viacerých vydarených súbojov. Nie je to však zďaleka tak o samotných zápasoch, ako skôr k ďalšiemu tréningu a skúške, ktorej musí Gon čeliť. V tejto časti sa totižto prvý krát stretávame s pojmom "nen" a zisťujeme toho viac o tamojšom svete. A aj keď ma táto linka občas nudila (Gido, Riehlvelt a Sadaso ma vôbec nezaujímali), dočkáme sa dvoch výborných súbojov a považujem ju za málinko lepšiu, než tie dve predchádzajúce. Štvrtá časť [York-newské mesto] je pravdepodobne najtemnejšia a najzaujímavejšia. Zájdeme trochu do podsvetia, stretneme sa s novými zaujímavými postavami (z ktorých u mňa vedie Chrollo) a dostaneme niekoľko nových informácií. Dočkáme sa niekoľkých prekvapivých momentov a skvelých súbojov, pričom najmä druhá polovica arcu bude obohatená niekoľkými dejovými zvratmi. V tejto časti má Kurapika najväčší priestor, dozvieme sa toho o ňom o niečo viac a prejde si väčším vývojom. Naviac seriál v tejto chvíli zahodí svoju nevinnosť, príbeh pôjde do tuhého a už sa tam objaví aj nejaká tá krvavejšia scéna. V piatej časti [Greed Island] sa konečne dočkáme očakávanej vzácnej hry, ktorá má Gona bližšie zaviesť k stretnutiu s jeho otcom. Okrem zaujímavého herného systému sa stretneme s novou významnou postavou Biscuit, hlavné postavy si znovu prejdú vývojom, získajú ďalšie vedomosti a nakoniec ich využijú v skvelej záverečnej hre. Táto časť sa mi páčila zo všetkých najviac, najmä vďaka skvelému zápasu vybíjanej. Šiesta časť [Mravenčia chiméra] je najdlhšia a najrozvinutejšia. Predstaví nám nové skvelé postavy (Knuckle, Colt, Morel, Shoot, Kite, Youpi, Meleoron, Ikalgo, Palm, Knov), ponúkne niekoľko skvelých momentov (nasraný Gon, posledná hra), občas mierne rozplače ("Jeho meno je Meruem", Reinin návrat domov, posledná hra). Postava Meruema je naviac naozaj geniálna a momentálne si neviem vybaviť zápornú postavu, ktorá má takýto vývoj, inteligenciu, silu a uveriteľnú ideológiu, názory a myšlienky, s ktorými sa neraz zhodnem. A jeho vzťah s Komugi bol skrátka prenádherný. Na druhej strane sa jedná o najzdĺhavejšiu a najnudnejšiu časť celej série, u ktorej som sa len málokedy tešil na ďalší diel. Po smrti jednej z postáv ma to začalo mierne nudiť, neskôr sa to nieslo v štýle "5 dielov super, 10 dielov nuda" najmä kvôli tomu, že niektoré vedľajšie línie postáv ma skrátka nebavili a tých postáv tam bolo až veľmi veľa. Preto keď nebol na obrazovke Meruem, Colt, Knuckle alebo Killua, už som sa na to tak zaujato nepozeral. Naviac sa tempo až neuveriteľne spomalilo a trojminútový dej bol spomalený a predĺžený do celej dvadsať-minútovej epizódy. Súhlasím síce, že to je zaujímavé a fajn (celý dej jednej epizódy totiž len opisuje stratégiu), ale predsa len to je občas až príliš pomalé a nudí to. Našťastie sa to znovu zmení po smrti jednej z ďalších postáv a od tej chvíle som si to znovu plnohodnotne užíval a záverečné diely boli jednoducho skvelé. Ale bol skvelý celý tento arc, keď ma z celkových 61 epizód bavilo asi len 20? Bez pochýb sa jedná o dobrú časť, pre niektorých možno aj najlepšiu (niekde som počul, že to je údajne najlepší anime arc všetkých čias), ale mňa skrátka nejako veľmi neohúrila. Siedma časť [Predsednícke voľby hunterov] bola výborná. Sústredila sa na dve dejové línie - záchrana Gona a predsednícke voľby, z ktorých prvá bola zaujímavá a originálna (seriál nám predstaví ďalšieho člena z rodiny Zoldyckov), pričom ma milo potešil návrat Hisoky (v šiestej časti mi chýbala jeho prítomnosť) a druhá bola trochu pokojnejšia a zábavnejšia. Obe tieto línie ponúknu niekoľko skvelých momentov (Leorio tam bude mať jedno menšie cameo) a obe sú celkom úctyhodne a emotívne zakončené. Nakoniec tomuto seriálu nemôžem udeliť menšie hodnotenie ako štyri. Po oboch alchymistoch sa jedná o dosť možno najlepšie shounen anime, ktoré si zaslúži omnoho väčšiu pozornosť, než mu je momentálne venovaná. V zahraničí je síce celkom obdivované a populárne, avšak je mi trochu smutno, že u nás je oveľa väčšia pozornosť venovaná sračkám ako Fairy Tail. Nezvyknem do hodnotenia zahŕňať niečo takéto, ale v tomto prípade nemám inú možnosť - Obľúbené postavy: Meruem, Hisoka, Leorio, Kurapika, Killua, Knuckle, Chrollo, Colt () (méně) (více)
Před devíti měsíci jsem se vydal na cestu zvanou Hunter x Hunter. Dnes jsem úspěšně tuto jízdu zakončil ohodnocením poslední epizody a ničeho nelituji. Nejsem příliš znalý, co se anime týče, ale tohle je zatím to nejlepší, které jsem viděl. A ačkoliv je příběhově a atmosféricky nestálé a nálady se mění rychle, jde o zážitek, který jsem si celou dobu užíval, jak jen to šlo. Ať už jsem sledoval veselý a světlý Greed Island nebo pochmurný a temný Yorknew City, vždy jsem rád poznával svět, který mi anime nabízí, a hlavně jeho postavy, z nichž některé se staly mými velkými oblíbenci. Kurapika pro svou odvahu a odhodlání. Hisoka pro svou vypočítavost a nepředvídatelnost. Machi pro svou krásu, tajuplnost a chladnost. A několik dalších. Celý příběh je více či méně sledován pohledem Gona a je doprovázen jedním z nejlépe napsaným přátelstvím, které jsem měl tu čest vidět. Není to dokonalé, to rozhodně ne. Ovšem svou jedinečností a odlišností si to získalo nejen můj zájem, ale i jakýsi obdiv, který jsem ztratil u jiných sérií a žánrů. Svou komplexností a propracovaností mě dokázal seriál přesvědčit o tom, že mu můžu odpustit občasné zkraty v příběhu či fakt, že některé věci v něm nebyly plánovány. Nen je možná komplikovaný a musíte u jeho vysvětlování dávat dobrý pozor, ale když se do něj na chvíli ponoříte, tak už se nedostanete ven. Mluvil jsem o jakési atmosférické nestálosti, ale ani to nemůžu brát jako velkou chybu. Právě naopak. Musím pochválit, že se zde přirozeně střídají nálady, a to v divákovi může evokovat různé emoce během chvíle. Strašně moc bych chtěl, aby příběh pokračoval. Bohužel teď nezbývá než doufat v to, že to jednou přijde. 11/10 ()
Neviděl jsem původní HxH, ale tenhle je naprosto úžasnej. První díl vypadá spíš jako chytřejší zábava pro děti, kde se hlavní hrdinové účastní zkoušek na profesionální lovce. Chvíli je to běžná sranda, ale jakmile začnou ostatní účastníci zkoušek umírat, tak se k dobrodružství začne přidávat i vzrušení z lovu, které jsem nikde jinde neviděl. Něco jako když se v šachách připravujete pár dní na soupeře a čekáte, že udělá v patnáctém tahu chybu. Jak taháte a blížíte se k onomu tahu, tak vzrušení neustále roste. Zahraje to? Nezahraje něco jiného? Nepřipravil se na mě taky? to vše Vám běhá hlavou. Uplyne čtrnáctý tah a už jste jen blízko k výhře. Pak se už jen snažíte zamaskovat vaši nervozitu a necháváte plynout čas, který rázem běží tak pomalu. A pak veškeré vzrušení vyvrcholí, když opravdu udělá tu očekávanou chybu. Slast, která je odměnou za tu dlouhou přípravu, se rozlije tělem. Něco takového je lov a seriál Vám to na Vás krásně přenese i bez větší snahy. Jediné, co bych vytknul, je část s Phantom Trupe, protože je to tam děsně ukecaný a přestože to v manze vypadalo asi dobře, tady človék nemá moc čas se zamýšlet nad každou předpovědí jednotlivým členům. ()
Tak moc bych chtěl dát plné hodnocení, ale za Chimera Ant arc prostě nemůžu. Jeho sledování bylo místy až neúnosné. Je to vážně škoda, protože do té doby to byl nejlepší seriál co jsem v tomto žánru viděl. ■ Smrt je zde tak častá a natolik přirozená, že když dvanáctiletý klučina během pár vteřin vykuchá masového vraha, tak si jde chvíli na to hrát s kámošem a oba to berou jako normální věc. Dostala mě taková typická dohoda v rodině nájemných vrahů. „Tati uděláme dohodu? Zabiju dvanáct lidí a ty mi půjčíš 50 miliard.“ ■ Hodně se mi líbilo jak byl prezentován šéfík a členové první velké záporné skupiny, kterým hlavní hrdinové čelili. Zmíněný šéf své členy nebral jako podřadné loutky, s nimiž by pouze manipuloval, ale vážil si jich a jejich názorům naslouchal. Členové k sobě chovali vzájemný respekt a dokázali mezi sebou řešit problémy. Problémem bylo to, že k lidem mimo skupinu se až tak uctivě nechovali a na krku měli spoustu vražd nevinných lidí. ()
Dopozeral som Hunter x Hunter (2011) a som veľmi spokojný s úrovňou anime. Vysokú úroveň si HxH zachoval celých 148 dielov ak samozrejme vyjmeme dve rekapitulačné epizódy, ktoré som aj tak pozeral, lebo som si nebol istý či tam nebude niečo navyše (a bolo, ale málo). Každá arc (zoskupenie epizód) je, ale o niečom inom a má iný prínos. Ak treba celkovo hodnotiť treba povedať, že HxH (2011) je veľdielo plné všetkého možného. Toto anime nie je o súbojoch, ale oveľa viac o kvalitných postavách, ktoré majú kvalitné motívy bytia a boja. Ak hľadáte súboje nájdete aj iné anime, ktoré je lepšie. HxH obsahuje nesmiernu kvalitu v premýšľaní a zvažovaní postáv, ktoré niekedy premýšľajú nad svojím ďalším ťahom aj jeden celý diel. Obrovským prekvapením je rozprávanie deja, ktoré sa nezameriava na hlavné postavy, ale rozpráva úplne všetko. Niekedy sa teda stane aj to, že vidíte päť dielov pre Vás až tak nezaujímavej postavy a sledujete ako sa jej darí. No jediná pravda je v tom, že kvalita postáv je taká vysoká, že všetky postavy sú veľmi zaujímavé (zámerne si odporujem s minulou vetou). Takéto rozprávanie príbehu, obrovská pretaktizovanosť súbojov mozgov, kvalitné postavy musia proste baviť každého človeka. V neskorších dieloch sa dokonca pridáva (Chimera Ant arc) cielená kritika našej modernej spoločnosti. Mrzí hlavne nesústredenie sa na súboje, ktoré pre príbeh nie sú také podstatné ako jeho hlavné myšlienky. Z tohto dôvodu niekedy nevidíme kompletné súboje a musíme sa zmieriť iba z ich skrátením zobrazením. Hlavným motívom hlavného hrdinu Gon(a) je hľadanie jeho otca Ging(a), ktorý odišiel ako mľadas za svojím snom so svojej rodnej krajiny. Gon nájde počas svojej cesty svoj pravý opak, ktorý ho bude presne doplňovať vo všetkom a ním je Killua. Už len kontrast týchto dvoch osobností, dvoch mladých chlapco-mužov je na zamyslenie. Obrovskou devízou HxH sú záporní hrdinovia. Najprv sa stretneme s Hisokom, ktorého motívom je hlavne boj a jeho osobnosť je nesmierne zložitá. Meruem je druhou kvalitnou vysokointeligentnou postavou, ktorá svojimi myšlienkami útočí na hlavnú podstatu života a v pozadí sa ukrýva kritika ľudstva. Spomeniem ešte Illumiho, ktorý má svoje záujmy a je to veľmi zložitá postava. Diely 13 a 26 sú tými rekapitulačnými dielmi. Krátke zhodnotenie podľa Arcov : Hunterská skúška (1-21) : Zo začiatku to vyzerá ako milé oddychové anime, ktoré poskytne nejaké tie súboje. Sú nám predstavený jednotlivý hrdinovia Gon, Killua, Kurapika, Leorio a veľa priestoru dostáva Hisoka a jeho zámery. Od ôsmeho dielu začína veľmi kvalitná taktická časť, ktorú musia hrdinovia prekonať hlavne premýšľaním. Vynikajúci úvod anime, ktorý preverí schopnosti hrdinov a divák si na nich zvykne a obľúbi si ich (hlavne Gona). Zoldyck rodina (22-26) : Tieto diely sú tu hlavne pre utuženie kamarátstva dvoch hlavných hrdinov Gona a Killuu. Tiež fungujú ako lepšie zoznámenie s rodinou nájomných vrahov Zoldyck(ovcov). Nebeská Aréna (27-36) : Je tu na zosilnenie hlavných hrdinov (Gon a Killua) a pre vynikajúce súboje vo veži zvanej Nebeská Aréna. V Nebeskej Aréne sú poschodia podľa úrovne bojových schopností. Yorknew mestký (37-58) : Hlavne zamerané na Kurapikove pohnútky (motívy). Kurapika teda dostáva dosť priestoru a je predstavená aj skupina Phantom Troupe. Slušne taktický arc. Greed Island (59-75) : Gon a Killua idú do počítačovej hry hľadať otca Gona. V počítačovej hre budú používať karty (hracie karty) a tie majú pozbierať a môžu ich aj rôzne využívať. Mravenčia chiméra (76-136) : Zvykajte si na to, že hlavných hrdinov nebude až tak vidieť. Musíme pochopiť mravcov, ich zámery a pozerať sa dovnútra ich mraveniska. Meruem je vynikajúci záporný hrdina, ktorý v tomto arcu započne kritiku ľudskej spoločnosti a tento arc je teda najviac na zamyslenie. A má vynikajúci emotívny koniec. Voľby trinásteho predsedu (137-148) : Názov veľa napovie. Potom je tu ešte zachraňovanie jednej hlavnej postavy. A nakoniec emotívne celkom slušné zakončenie celého 148 dielneho počinu. () (méně) (více)
Co se "nikdy nekončících" shōnenů typu Naruto, Bleach, atp. týče, Hunter x Hunter je pro mě něčím, co bych vyjádřil jako kombinaci toho nejlepšího z nich, zveličeno dalšími kreativními nápady. Nejsou tu žádné zbytečné fillery, občas se sice objevila nějaká rekapitulace, ale odhadoval bych to v průměru tak na jednu epizodu za 20-40 dalších. Další věcí je fakt, že HxH 2011 je remake původního HxH. To má svoje plusy i mínusy. V kategorii remaků ale rozhodně špička. Není tu snad nic, čím by se povedlo zprznit původní nádech a aktuální rozlišení obrazu to jen zlepšuje. Nerad koukám na nekvalitní video, pokud nemusím, takže tohle rozhodně cením. ()
No, nakonec jsem to celé konečně dokoukal a musím říct, že je to určitě jedno z těch horších anime. Rovnou začnu tím špatným, co v tomto seriálu je a to je hlavní příběh, který je prostě úplně o ničem. Seriál má 148 dílů ve kterých se objeví, takové množství postav, které v jednu chvilku dostanou velký prostor a člověk si je i oblíbí. Bohužel uběhne pár dílů a už je tam nikdy neuvidíte, maximálně se jen na pár minut v nějakém díle mihnou. Nejzajímavější příběh, byl až s mravenci, kde jsem upřímně čekal, že se konečně objeví ty nejlepší postavy celého seriálu a dojde na pořádný souboj. Nestalo se tak, místo toho se tam objeví nové postavy, které už jsou dost nezajímavé a celkové zakončení s mravenci, bylo prostě divný a upřímně jsem myslel, že si ze mě někdo dělá srandu. Celkové hodnocení 50% ()
Příběh zdaleka nekončí a já mám pocit, jako bych už dokoukala čtyři seriály. Minimálně jeden z nich (ten o pavoukovi) má ode mě pomyslných 5 hvězdiček. Mangu nečtu, ale věřím, že na něj bude ještě navázáno. Celkově je to jedno z nejlepších shounen anime, co jsem měla tu čest vidět. Jak zmiňují i jiní, velkým plusem je, že se tady s ničím zbytečně ne**rou, nebojí se prolévat krev a amputovat končetiny (až mi párkrát běhal mráz po zádech). Hlavní záporák vlastně není tak úplně záporák (a bohužel už dávno není tak úplně hlavní), každopádně nejprve v náznaku a pak naprosto neskrývaně projevuje své úchyláctví až tak, že mě to na jednu stranu děsí, a na druhou děsně baví. po nějakých 70 dílech si dám chvíli pauzu. Nechci konec dohonit zas tak rychle. A když se tam objevil ten obří brouk, tak i moje nadšení trochu klesá. 30.7.2013: Tak jsem to nevydržela a dokoukala jsem všechny dosud vyšlé díly. Mutující mravenci jsou zpočátku opravdu nudní, ale s posledními pár díly jsem opravdu opět nadšená. Atmosféra přitvrzuje a tuším, že by se mohla brzy přiblížit té po 50. dílu. 8.10.2015: A jéje. Trvalo koukám přes dva roky, než jsem se dokopala, abych to dokoukala. Konec je opravdu superintenzivní. Ano, zajímalo by mě, co je ještě potom, ale neumírám zvědavostí. Výkyvy v kvalitě jednotlivých dílů mě nějak vyčerpaly. Abych to shrnula, toto je must-see jak po začátečníky, tak pokročilé ve sledování anime. Ale ten opening... ten opening vyhrává titul nejotravnější melodie desetiletí. Blázníte? skoro sto padesát dílů beze změny? Chcete, aby si děti vystřelily mozek z hlavy?! ()
Hunter x Hunter patří bezpochyby mezi nejlepší shounen anime i přesto, že jsem v průběhu 148 dílů měla nespočet připomínek. Byla bych tomu dala i pět, protože jsem se u toho opravdu bavila, ovšem byli místa, která mi vyloženě vadila. Kupříkladu Gonovo "vítězství" nad Hanzem nebo vyvrcholení mravenčího arcu. Sice je to na jednu stranu unikátní, ale já asi upřednostňuji ultimátní boss fighty. Každopádně je to "must see" anime ()
Kdo mě alespoň trošku zná, tak ví, že nemám úplně v lásce nekonečné šóneny. Není to tak, že by mi přímo vadily, jen jsem nikdy nepochopil tu velkou popularitu, kterou si získaly. Ať už je to Naruto nebo Fairy Tail, vždy mi takové série přišly maximálně průměrné a nemůžu říct, že bych si jejich sledování nějak zvlášť užíval. Proto se mi původně do Huntera vůbec nechtělo, ale po stálém doporučování jsem se do toho pustil. Teď už je to ale nějaká doba od chvíle, kdy jsem sérii dokončil a můžu říct jen jediné. Neudělal jsem chybu. Mohl bych tu vyjmenovat vše dobré, co série skrývá, ať už by to byl zajímavý svět, skvělé a různorodé postavy, systém síly. Nejdůležitější je ale jen jedna informace. Hunter není jako ostatní šóneny. Vše, co mi na tomto žánru vždy vadilo tady prostě není. Žádné fillery, žádná síla přátelství, žádné random zesilování postav a porušování pravidel (ano, koukám na tebe Fairy Tail), žádné černobílé postavy (absenci přímo záporných postav si nemůžu vynachválit). Už je to několik měsíců od doby, co jsem Hunterovi dal těch 10/10 a už jsem jen čekal, zda mé nadšení opadne. Ne, neopadne, vlastně se čím dál tím víc zvyšuje. Na mou top 10 zatím nemá, ale rozhodně se jedná o nejlepší šónen, který kdy vznikl a také o jedno z nejlepších anime současnosti. 10/10. ()
Od vydání poslední kapitoly uplynulo prý už 1000 dnů. To je trošku smutný mezník :') (ale konečně jsem se k tomu po letech dokopala) Spoustu otázek zůstalo nezodpovězených. A kdo ví, jestli někdy odpovědi získáme. Nejlepší arc? Rozhodně ten s Phantom Troupe. Chrolla bych klidně následovala kamkoliv, to charisma a hlas dělá svoje. ()
*10/10* Bezkonkurečně nejlepší shounen. Škoda, že se tvorba mangy pozastavila. ()
Jednoznačne zatiaľ najlepšie shonen anime aké som videl. Ma to spád, akciu, napätie, je to vtipné miestami odviazané a pritom si seriál dokázal zachovať patričnú vážnosť, krásne naanimované, epické (+OST no.1), sympatický hlavný hrdinovia, niekedy na zamyslenie, niekedy seriál nedovolí ani dýchať, že sa jedná o anime čo má už nad 130 dielov a pritom je tu badatelná absencia filerových dielov (oproti vraj pôvodnému seriálu) je veľké plus. Po 70 dieloch vôbec nenudí, vždy sa tam deje niečo čo núti človeka siahnuť po ďalšom dieli. Skvelo napísaný, vymyslený a prepracovaný počin ktorý budem v rámci žánru uznávať už naveky. 90% ()
Tohle je Shounen jak má být... skvělé postavy, příběh, animace, hudba. Tomuto dílu nemůžu vytknout vůbec nic podstatného. Samozřejmě se zde objevují klišé.. Nejlepší na tom je, že se ten děj vůbec netáhne pořád jede akce dál.. Pro mě jednoznačně 3. nejlepší Shounen... I když ark s mravenci byl zbytečně táhlý a trochu přehnaný tak to ukončení bylo velmi precizně udělané. 9/10 ()
Hunter x Hunter (2011) by sme mohli označil za vrchol anime tvorby. Už pri čítaní predlohy mi bolo jasné, že animovaná verzia by materiálu mimoriadne prospela najmä kvôli rozsiahlym vysvetleniam jednotlivých taktík a schopností, ktoré mnohokrát zaberajú celé strany a uberajú tak istej dynamickosti deja. Anime sa s týmto problémom v mange vysporadúva priam bravúrne, keď okrem epických sekvencií nadpozemského soundtracku Yoshihisu Hirana aplikuje postavu rozprávača, ktorý interpretuje širokú škálu fenoménov od jednotlivých schopností až po aktuálne rozpoloženie postáv. Tu by sme sa mohli pozastaviť a vzdať hold neuveriteľne prepracovanému svetu Yoshihira Togashiho, ktorý ani po tristo kapitolách stále neprestáva očarovať. Ak by som mal vybrať najlepšie obdobie (arc), zrejme by som sa priklonil k väčšine a teda ukázal na Chimera Ant Arc, kedy okrem hŕby zvratov, taktických metód a predstavenia hádam najobávanejších schopností vo svete Hunter x Hunter sú predstavované témy ako hegemónia potravinového reťazca (Keď sa Meruem pýta ľudských tanečníc prosiacich o milosť, či aj oni ušetria kravu alebo prasa, keď prosia aby boli ušetrené), filozofia vládnutia (Meruem sa pýta Poufa prečo niktoš bez schopností vyhlasuje, že je kráľ a Pouf mu odpovedá, že toto je bežné fungovanie ľudského sveta), alebo napokon samotná otázka, kto je horší: ľudia alebo mravce? alebo sú zákerní a bezcitní ľudia vôbec ľuďmi? Týmto by som však nechcel zhadzovať žiadne z predošlých období. Každé jedno má totiž pre príbeh individuálny význam a vždy je nadštandardným dobrodružstvom. Pokiaľ svoju pozornosť upriamime na jednotlivé postavy seriálu, máme možnosť nájsť jedny z najzaujímavejších charakterov v anime vôbec, ktoré konajú na základe logiky, inštinktu, či vlastného presvedčenia, ktoré je mnohokrát odôvodnené oveľa šľachetnejším úmyslom, než sme si mohli myslieť. Otázkou ale naďalej ostáva, ako je niekto vôbec schopný zachovať stanovenú úroveň po dobu sto štyridsiatich deviatich epizód a vložiť do nej dovolím si tvrdiť viac, než samotný tvorca predlohy? Navzdory tomu, že nepoznám odpoveď, štúdiu Madhouse sa to v oboch prípadoch nepochybne podarilo. ()
Mistrovské dílo. ()
Největší předností seriálu jsou určitě postavy. Je tu fakt hodně skvěle vymyšlenejch a napsanejch postav, hlavně mezi vedlejšíma - i když vyloženě za hlavní bych označila asi jenom Gona s Killuou, protože komě nich tam nikdo nemá zdaleka tolik prostoru a všichni ostatní jsou většinou přítomni jenom během jednoho, max dvou příběhových arců. U spousty z nich to zamrzí, protože bych si dovedla představit klidně i jejich spin-off a přála jsem si, aby na scéně byli déle. Oceňuji i, že postavy nejsou černobílé, nikdo není bez chybičky, u každého se nějaká záporná vlastnost najde, podobně i u záporáků. Seriál přitom nikdy úplně nesklouzne k tomu, že by se ze záporáka přímo stal klaďas/antihrdina a naopak. Seriál balancuje na hraně a nutí diváka uvažovat, jestli daná postava hranici už překročila nebo ne. Postavy a jejich interakce pro mě seriál táhly i v případě, že děj samotný mě až tak nezajímal, ale postavy jsem prostě vidět chtěla, chtěla jsem znát jejich osud. Mnohé řadím k těm nejlepším fiktivním postavám, na které jsem doteď narazila. ---------------------------- Skvělá je i animace, díky ní jsem užívala jak souboje tak i momenty, kdy si postavy mezi sebou jen povídaly. Ač hýřící všemi barvami, seriál má nejednou hodně temnou nebo depresivní atmosféru. Super je, že k tomu nepotřebuje hektolitry krve, i když se jí vyjma snad prvního příběhového arcu (kde chybí úplně) nešetří. Díky tomu, že každý souboj, každé zranění má nějaký význam, nikdy se to neokouká a seriál se nikdy nezvrhne do bezduché mlátičky. ---------- Zájem jistě pomáhá udržet i skvěle vymyšlený bojový systém Nen, u něhož to označení jednoho z nejlepších, ne-li nejlepšího bojových systémů v anime sedí. Systém je vymyšlený tak, že sice můžete neustále zvyšovat svou sílu, ale taky za to platíte čímdál vyšší cenu. Je tu spousta pravidel, ale i omezení, ale pořád je tu prostor pro kreativitu – každý souboj může vypadat úplně jinak. --------- Svět Hunter x Hunter jako takový mě tolik nezaujal, je vymyšlený sice pěkně, ale k srdci mi jako některé jiné fiktivní světy nepřirostl. Motivací k načítání mangy vyšlé po ukončení seriálu budou především ty postavy, kdy sice seriál tvůrci utnuli ve vhodný okamžik, ale osudy mnohých postav jsou neuzavřené. Ale já bych se vlastně podívala na osudy valné většiny zdejších postav. ----------------------------- Asi největším negativem za mě je tempo seriálu. Na začátku je tempo hodně rychlé, a to si myslím i já, která nečetla mangu ani neviděla původní anime. V prvním arcu se tvůrci s ničím prostě neštvou a epizody končí cliffhangery, které diváka nutí pokračovat na další epizodu. To ani nevadí, že postavy jsou představeny dost rychle a nen ještě chvíli neuvidíme. Později ale tempo zvolňuje, až uprostřed Chimera Ant Arcu zpomalí skoro na nulu. A sledování se kvůli tomu stává skoro až nesnesitelným. Za tak brutální zpomalení imho může především vysvětlování technik a postupů do nejmenších detailů + vyslovení snad každé myšlenky postav + vypravěčův popis/komentář každého prdu. Během Chimera Ant Arcu se takhle v jedné části tři minuty reálného času natáhly na pět epizod - to by mi samo o sobě nevadilo, ale těch keců okolo toho, z toho mi chvílema šla hlava kolem. Není třeba všechno říkat doslovně, tohle není kniha. Chápu, proč některý lidi Chimera Ant Arc těžce nebavil a snižovali kvůli němu hodnocení. Občas už mi taky tekly nervy a svrběl mě prst, abych některý ty díly nepřeskočila. Asi i kvůli němu mi zprůměrované hodnocení vyšlo na čtyři hvězdy, i když za celkovou kvalitu si seriál imho těch pět zaslouží. ------------ U Huntera mi vadila i rozkouskovanost příběhu, protože kvalita jednotlivých arců kolísá a nějak mi chybí jednotící linka – hledání otce za kdovíjak úžasnej jednotící prvek nepovažuju a stejně je většinu času upozaděn – navíc mi přechody mezi jednotlivými arcy přijdou jako příliš velký oslí můstky. Tohle je ale asi vyloženě otázka toho, jestli máte radši ucelenější příběh nebo volnější vyprávění. ------------ Celkově seriál klidně doporučím, jen je třeba si připravit na tu pomalou část Chimera Ant Arcu a přeskočit asi dva vyloženě fillery v první půlce seriálu. 9/10 () (méně) (více)