Obsahy(2)
Co vše se může stát v metru? Napínavý boj o přežití v hlubinách metropole. Milostný trojúhelník v podobě atraktivní ženy, jejího životem uondaného manžela a bohatého bezskrupulózního milence představuje zápletku téměř banální. Milostný příběh se však zvrtne v nečekané drama, když se oba sokové ocitnou ve stejném vagonu metra v moskevské ranní špičce, které se řítí přímo do katastrofální potopy. Na původní rodinnou krizi se tak rychle nabaluje masový boj cestujících o přežití, jenž se svádí v potemnělých tunelech, skýtajících nejedno překvapení... Půdorys ruského filmu obnovuje to nejlepší z populárních katastrofických formátů jako Dobrodružství Poseidonu (1972) či Denní světlo (1996), které přesazuje pro 21. století do mnohem dynamičtější a pro ruskou kinematografii typicky syrovější polohy. Kineticky vyvedený film si s nadhledem pohrává s pravidly žánru, přitom mu nechybí dramatický spád. V prvním plánu sledujeme zkoušku mezilidských vztahů, které dohromady svádí kalamita. Ve druhém plánu Metro vypovídá o rozpadu zaostalé infrastruktury a společenských nešvarech ruské společnosti, kriticky ovšem také upozorňuje na odvrácenou stranu nezkrotné urbanizace. (Česká televize)
(více)Recenze (226)
Neviem kto vymyslel tento plagát pretože nemá absolútne nič spoločné s týmto filmom, i dátum je len naivným marketingovým ťahom. Metro je len priemerným "katastrofickým" filmom, ktorý sa snaží byť niečím viac ako doopravdy je. Nakrútené je to pekne, hlavne kamera pri náraze metra je príjemná a netrepe sa ako to býva zvykom pri podobných filmoch. Lenže stopáž je totálne prepálená a keď si to tak zhrniem tých napínavých scén je tu hrozne málo. Viacej sa tu rozoberajú rodinné vzťahy na úkor zaujímavejších scén podzemného metra, ktorých sa tu dalo nahnať oveľa viac. Nerád to hovorím, ale zaujímavejším (totálne odpísaným) filmom bolo Denné svetlo so S.Stallonem, tam keď boli ľudia pod vodou, alebo pod tlakom stiesňujúcich podmienok, prežíval som to s nimi intenzívnejšie. Režisér Megerdičev toto nedokázal. 60% ()
Docela průsak. Do moskevského metra kape. Všude bordel, všichni ožralí, kontrolní systém má v sobě snad ještě elektronky a centrální, sledovací panel má diodové blikátko a tři tlačítka z padesátých let. Divím se, že vlaky nejezdí ještě na páru. A pak přijde ta velkolepá katastrofa! Tunel pod řekou se protrhne a valí se jím ruská třímetrová vlna, která totálně jebe na fyzikální zákony a zásadně nezatéká do bočních prohlubní a odboček, aby se těch pár prchajících genitálů mělo kam schovat a neutopili se hned v desáté minutě. A tak dvě hodiny bloumají čvachtavým tunelem a řeší, kdo bude komu šukat manželku a jestli ten asertivní pubescent sbalí astmatickou šestnáctku, co na něj bez inhalátoru pěkně kašle. Kdyby na konci všichni chcípli, jednu bych snad přidal, ale bohužel, závěrem nesympatičtí hrdinové ruku v ruce pajdají vstříc zapadající sanitce. ()
,,TATI, TO DNES NEPŮJDU DO ŠKOLY?“...... /// Klasika katastrofickejch scénářů – seznamka s hlavníma postavama, do toho záběry tunelu, kterej pamatuje minimálně Druhou světovou. Pětadvacet minut a obdivovatelé vody v kolejišti spolu s milovníky rozmrdanejch vlakovejch souprav sice nepřehlídnou, že CGI je z toho slabšího soudku, ale tam dole to většinu času má solidní atmosféru. Vona totiž ta, co se chová jako píča není v kanále, ale ve městě. Lidskej druh bojuje o přežití v podzemním aquaparku (je tam prostě voda), všechno funguje jako v Rusku (jinej kraj….. no a co, Korejci maj taky svoje chybičky…), a přestože ty drsněji vyhrocený situace patřej spíš do rodinnýho dramatu, souhlasím s tím, že to zase taková trapárna nebyla. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Potrpím si na podzemní romantiku. 2.) Odcházím do Moskvy jezdit metrem. 3.) Thx za titule ,,xpandelx a boriskotleba“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ * ()
Skvělý katastrofický film, plný napětí. Dno řeky se propadne a voda zaleje metro. Uvězněným pasažérů nehrozí jen voda, ale i elektrické vedení. Po těch katastrofických sračkách z The Asylum, je to opravdu skvělý film. ()
Ruský katastrofický film, s romantickou zápletkou, metrem z roku 1935, dobrou hudbou a spoustou vody i akce. Takže do metra mě už nikdo nedostane, kór do toho v Rusku. 80% ()
To byla tedy dvojkombinace dát si den po sobě nejdřív toto, a pak World War Z. Stejné chyby, stejné známky, chce se říct. V zásadě jde v obou případech o kompilát scén, které jsou tu více, tu méně podařené, v obou je dáván důraz na rodinu, v obou jsou přemoudřelé dětičky a v obou mnohdy nedává logiku ta linie, která má ty jednotlivé scény propojit. Tak například hned to vykolejení vlaku, to jako proč? To vykolejí vlak při každým brždění ve stanici nebo co? Jako jo, kdyby tam kvuli průsakům padlo něco na koleje, ale takhle to byla scénáristická manýra pro oko lačné po nějaké té trikové destrukci. Pak charaktery nějak moc neseděly. Např. přemoudřelá hrdinova dcerka pořád balancuje mezi tatíkem a milencem své maminky, přičemž jí nedělá problém chvíli viset na krku jednomu, aby mu v další scéně bez jakéhokoli důvodu nadávala, aby na ní nesahal a podobně. Což se několikrát protočí. "Záporák" pak je problematický v tom, že po cca dvě třetiny filmu dělá ze zbyvší skupinky pro záchranu relativně nejvíc. Co je naopak na filmu sympatické je nepokrytá kritika fungování veřejných služeb a veřejných činitelů. Policajti, zaměstnanci metra a podobně jsou ve filmu zobrazeni vesměs ne snad jako zlé osoby, ale jako laxní a ne moc pružní lidé. Až na světlé výjimky samozřejmě. Nejsympatičtější celkově byli asi ten kluk a holka, dobře hráli, chemie mezi nimi fungovala na jedničku a Katěrina Špica je špicovně hezká. Takže jsou z toho takové trochu ušmudlané tři hvězdy, které bych dával raději, kdyby doktor na konci svojí ženu poslal do háje. Update 15.7.2014: Někdy si říkám, že by se podobné filmy neměly točit... http://czech.ruvr.ru/news/2014_07_15/photo-Tragedie-v-moskevskem-metru-si-vyzadala-12-lidskych-zivotu-6390/?slide-1 ()
Po nudné spider-manovské kopírce ČERNÝ BLESK se Rusáci vycajchnovali s touhle svou velmi slušnou variací na DENNÍ SVĚTLO a to za prachy (13 mega), za které by Emmerich ani nevstal z postele. Slye ani Viggo Mortensena se sice nedočkáme, ale efektními záběry prošpikované ždímačky emocí ano. Od úvodní představovačky vesměs sympatických postav, přes působivou havárii, až po strastiplné putování zaplaveným tunelem a legendární uzavřenou stanicí, to i přes klišovitost a slabší digitální triky úspěšně napíná i dojímá, přičemž Rusko je tu vylíčeno jako země, kde skoro nic nefunguje a ze státních zaměstnanců se oplatí obracet jen na ty na nejnižších postech (mladý pomocný mašinfíra, starý údržbář-alkoholik). Jen by tomu slušela trochu kratší stopáž. ()
Skupina ľudí sa čvachtá a pľuští zatopenými chodbami moskovského metra. Nestačí im, že sa zachraňujú pred pohromou, to nie. Riešia zároveň neveru a tak. Nakoniec sa z metra vyčvachcú. Povznášajúci zážitok to veľmi nie je. Odporúčam pozrieť si film všetkým súčasným aj nádejným vodoinštalatérom. No a samozrejme tým, čo sa radi hodiny pohybujú v premočenom oblečení. ()
Bezmoc, jedna z mých nejhorších nočních můr, věci, co nemám pod kontrolou (a tudíž jsou z gruntu špatně), voda v metru, metro pod vodou nebo spíš plné vody. Začnu od toho, co se mi nelíbilo, těch náhod bylo trochu moc a to jak v propletencích vztahů (že by se milenec a manžel setkali v jedné soupravě v jednom vagónu, stát se může, ale vsadit bych si na to nechtěla), tak ve výskytu únikové cesty ausgerechnet, když to je třeba jak sůl. Další věc je, jak těm jedincům, z definitivně zbylé skupinky přeživších, kteří se ocitnou pod vodou, narostou žábry, vždycky když je potřeba. Jinak si neumím vysvětlit, že se Galja a Denis neutopili a to ne, že by mi byli nesympatičtí. Ale když si vezmu podobné pátrací cesty pod vodou třeba v Dobrodružství Poseidonu, tak tam se ten člověk po příslušné době bez vzduchu zcela fyziologicky, věren své suchozemské podstatě, utopí. Ne tak ruský hrdina. Jenže zas jako patřičně infantilní divák jsem ráda, když jsou hrdinové, povšechně mi sympatičtí, zachováni při životě. To bych tedy zároveň v logickém kotrmelci započetla ke kladům. Další je ta líbezná holčička, srandovní psík včetně toho, že nechtěli hrát na city diváků a psíček zůstal živ a zdráv, dobrá hudba a pak smířlivě vyznívající konec stran milostného trojúhelníku. V poměrně krátké době jsem viděla dva filmy týkající se moskevské podzemky, přičemž Moskevské metro je lepší. Tak už vím, jak metro stavěli, prošla jsem se pod Moskvou, jsem už jen zvědavá, jaké to je, když se chodí po Moskvě. ()
Andrei je lekárom v jednej zo štátnych Moskovských nemocníc, ktorý vďaka manželke, neprežíva najlepšie životné obdobie. Zistil totiž, že si našla milenca. S daným faktom sa zmieruje veľmi ťažko pričom situácii mu neuľahčuje ani dospievajúca dcéra, ktorá ho zo všetkého obviňuje. Aby toho nebolo málo, neochotný vodič donáškovej služby zablokuje jeho auto, na základe čoho mešká s dcérou do školy. Volí teda cestu Moskovským metrom ... Výborný film. Ten kto očakáva efekty na úrovni amerických, gýčových, "popkornových" kino trhákov - môže zabudnúť. Aj keď neboli zlé, tu ide skôr o starú školu, kde kvalitu snímku nahor ťahá sila príbehu, hereckých výkonov, deja či prejavu emócií, než vizualizácia. Ale áno, dalo by sa vytknúť kadečo. Ale mne sa momentálne nechce. Konečne som videl niečo čo malo hlavu aj pätu, no a čuduj sa svete, film pochádza zo samotného Ruska. Viac ako spokojný. ()
Kdepak se nám asi sověti naučili točit katastrofické filmy? Proč mám dojem, že jsem to už někde viděla. Jenom Sergej byl John a Zoša byla Daisy. ()
Ach, ten současný ruský žánrový film... Rusové (tak jako ostatně většina ostatních národů) vycházejí z hollywoodských vzorů, přičemž základní šablony dotvářejí / ozvláštňují prvky vlastní specifické kultury. Potud fajn. Dobré je i to, že jsou zdatnými řemeslníky a dokonce ani nechodí daleko pro nějaký ten vydařený speciální efekt. Jenže se to většinou někde zvrtne - obvykle na konceptuální nedomyšlenosti / nedůslednosti a na mamutí dávce nabubřelého nacionalistického patosu. Metro je sympatické alespoň tím, že do fungování ruských institucí nespokojeně (a přitom vcelku zábavně) šťouchá - ve filmu postavy neustále naráží na zastaralou techniku (nemocnice, dispečink metra), nedodržování předpisů a laxní přístup zodpovědných pracovníků (hlášení potíží v metru, fungování policie) či na nízkou kvalitu služeb (operátor s mizerným pokrytím, ucpané ulice). Tepána je i skutečnost, že zatímco špičkový chirurg ve státní nemocnici spíše živoří, společenská a hospodářská situace přeje přitroublým byznysmenům (kteří podle tvůrců nejspíš nejsou společnosti až tak prospěšní). Až po samotnou scénu havárie se to sleduje hezky, ovšem pak to vypadá, jako by scénáristovi došly nápady (nebo na jejich realizaci nezbyly peníze) a postavy už se jen víceméně nudně pachtí sem a tam a absence napětí vycházející ze strachu o jejich osud je nahrazována řešením vztahových problémů. A když už jsme u postav - ony ani nejsou příliš zajímavé a film nám nenabízí mnoho důvodu, proč bychom s nimi měli soucítit, což je v katastrofickém žánru poměrně zásadní problém. ()
Tohle by Amíci nikdy neměli koule natočit. Dostat to do ruky Emerich nebo nějakej jinej Mr pathetic, tak by z toho pravděpodobně udělal efektama nacpanou dojemnou srágoru, kde by k sobě byli všichni solidární. Hrdinové by dělali jenom to co je správné a vůbec všichni by byli k sobě hrozně hodní a hrozně fajn aby se zachránili... HOVNO! Rusáci se z nějakým stylizováním postav a přikrášlováním lidskýho chování nesrali a ukázali, jak by podobná situace vypadala v reálu. Problémem Metra (ale to není chyba filmu) je fakt, že není určeno tradičním konzumním divákům, kteří jsou odkojení právě na tý haldě patetických sraček co se v poslední době nazývají katastrofickými filmy. Metro je pro fajnšmekry kteří ocení tu uvěřitelnost. Lidi se k sobě chovají jak hyeny. V Rusku nic nefunguje všude je bordel atd všechny tyhle detaily z toho dělají netradiční, ale perfektně autenticky fungující dílko. A co se týče pravda někdy opravdu extrémního chování postav, tak na to se dá říct jen jediné Eto Rosija! A kdo aspoň trochu rozumí tý pověstný mentalitě Rusů, tak to pochopí a já jsem vděčnej za každej spektákl v tomhle žánru co dokáže přijít z novým přístupem a jenom nekopíruje tu patetickou šablonu ala Emerich v jejímž duchu se dnes točí většina filmů tohoto kdysi slavného dnes už pomalu umírajícího žánru. Každopádně kromě těchto faktorů co jsem zmínil i po technické stránce šlape všechno jako hodinky hudba je svižná a povedená a věřím tomu, že dojít k podobné situaci v reálu například v ČR, tak by to probíhalo asi zhruba tak jak je tu popsáno. Takže resumé? Zkrátit film tak o 20 minut a udělat o něco lepší konec neváhal bych klidně napálit i plnej počet. Každopádně jestli jsem dosud nerad jezdil metrem, tak teď už mě do něj, ale lautr nikdo nedostane! 90% ()
Rusi v každom žánri dokazujú, že dokážu byť protipólom Hollywoodu. Paradoxne ten umelý lesk hollywoodu je na tom filme to najhoršie. Poniektoré spomalené zábery akoby točil M. Bay. Ak by dokázal režisér trochu pritvrdiť, ukázať viac špiny a drsnejšiu tvár tejto katastrofy, tak by bol výsledok podstatne lepší. Blonďavá "mámuška" je na tento druh filmov trochu zbytočne sexi, krvavé detaily katastrofy vidíme len letmo a rodinné nezhody, ktoré katastrofa zahojí je ako cez kopirák z bežných filmov tohto žánru. Asi najviac mi to pripomenulo klasiku Poseidon (ten starší) a Denné svetlo so S. Stallonem. V originálnej verzii v ruštine sa to príjemne pozeralo, ale v dabovanej verzii by som to ani ja nevidel vyššie ako na priemerné tri hviezdy. 60%. ()
Vždycky jsem si myslel, že jen Amíci jsou ve filmech schopní ve vypjatých momentech kecat o neskutečných blbostech a mít rádoby vtipné průpovídky. Teď už vím i Rusové jsou k tomu náchylní. V tomhle filmu určitě. Film drží nad vodou vagóny ruského metra z Mytiščinského strojírenského závodu nejen atraktivní prostředí ale i slušný vizuál. Kiláky tunelů pod Maskvou jejichž historie často sahá až do třicátých či padesátých let jsou ideálním místem pro katastrofický film. Voda z řeky Moskva vlivem stavební nadměrné zátěže zaplaví jeden z tunelů ráno ve špičce provozu. Jelikož by diváka nebavilo koukat na topící se no-name pasažéry bez příbehu, je do děje vložena milostně-dramtická vsuvka v podobě rozpadajícícho se manželského páru, dcery a milence. Náhoda tomu chce, že se všici ocitnou právě v soupravě, která jede do zatopeného tunelu. Samozřejmě je nutno film okořenit nějakým coutdownem a tak se vedení města rozhodne do určitého času tunely hermeticky uzavřít a zapečetit (zakonzervovat) tekutým dusíkem. Kdo se do té doby nedostane zpět (včetně rescue teamů) tak bude v tunelech zakonzervován. A tak sledujemé boj přeživších o život v nehostinném podzemním labyrintu plném krys, bahna a lagun pod vysokým napětím.... Za závěr filmu by se nemusela stydět ani Rosamunde Pilcher, bylo to takové no zkrátka ruské. V souhrnu se na to dalo koukat, zejména části týkající se tunelů, uvězněných souprav a boj cestujících o život byly vizuálně velmi dobře zpracované. Výborná byla i hudba i když ústřední motiv mi přišel vykradený z 28 weeks after... Až zase příště pojedu áčkem pod Vltavou jistě si na tenhle filmeček vzpomenu :-))) ! Tři stlačení respirátoru jsou tak akorát. * * * ()
Kdyby tento film existovat před 10 lety a já měla možnost ho vidět, nikdy bych do toho metra nevlezla. Tam to snad drží jen víra v opětovné vítězství pracujícího lidu. ()
Rusi týmto katastrofickým snímkom príjemne prekvapili. Nemôžeme tu síce čakať žiadne prevratné vizuálne efekty ako napr. u amerického mainstreamu, ale v rámci starej poctivej filmariny tu potešili aj tie. Pravda, možno až na pár fyzikálnych nejasností, ktoré mi akosi nešli logickou stránkou stráviť, našťastie si však toho bežný divák ani nemusí všimnúť. Páčilo sa mi aj prepojenie vedľajšej vzťahovej drámy hlavných hrdinov s nosným katastrofickým príbehom. Na záver sa dostavilo aj niečo málo emócií, takže u mňa celkom spokojnosť, za skúšku tento film určite stojí. 65/100 ()
Jsem vděčná za absenci vědce, který to všechno prorokoval, poté došlo na jeho slova, což mu vlilo do žil takového elánu, že všechny zachránil. Konstatuji, že množství nepravděpodobných šťastných náhod odpovídá americkému standardu. Ale závěrečný happy end neprobíhá za mohutného potlesku náhodných kolemjdoucích. A dokonce skupinka prchající před vodou nevystoupí z kanalizace v suchých a nažehlených šatech s thymolinovým úsměvem na rtech. ()
Uf, no jo, jednou se daří ve výběrech filmů a podruhé zase ne. Takže jsem si pro změnu zvolil tento ruský film, nebot jsem si řekl, že to může být slušná zábava, ale bohužel jsem se hluboce mýlil. Nevím jestli má vůbec cenu abych se s tím nějak rozepisoval. Zprvu připomínám, že proti rusům nic nemám, ale sledovat některé momenty některých ošklivých rusů byly otřesné, ale i úsměvné. Jejich styl jednání, no nevim. Úvod filmu je strašně natahovaný, nudný, trvá asi 15 minut, možná 20 já nevím. Pak se to trochu rozjede, dojde k vykolejení metra a vše se zaplavuje. Ty spomalé efekty mě štvaly a vše mi to přišlo nějak zdigitalozované - myslím tím narážení metra do zdí. Ale uznávám, že celkově byla technická stránka filmu celkem slušný, takže velké plus. Dalším velkým plusem je reálnost, kdy byly někdy trochu víc drsnější scény, kdy byly pochroumaní lidé a někdy i trochu zkrvavené. To je asi tak dost k těm plusům, bohužel. Ruský humor, nebo tak mi to nějak tak přišlo mi vůbec nesedl. Spíš než humor mám asi na mysli mentalitu jak uvažují. Kluk se zasekl a dívka mu pomáhá a pak se oba zničení začnou smát. Nebo blbé vtipy a narážky mají rusové po celý čas filmu. První hodina je boj v metru a pak už je v nějaké šachtě pár lidí, který bojují o život a pokouší se dostat ven. Takže tajé tu je chyba ve scénáři. Hudba je opravdu debilní. Neříkám jako moc katastrofální, ale taková zpěvavá, divná a nevhodná do mnoha scén. Nesmyslné scény tu jsou, např. když rus utíká před metro, ale nemusel utíkat, mezitím hraje vítězná hudba a pak ho metro přejede. No prostě nevím no. Technická strnáka je slušná a i nápady, takže když už se film dere ke konci tak mě baví víc a víc. Takže ve výsledku je to výrazně podprůměrný film, ale nechci ho zatracovat, přiliš mi nesedl. Potenciál to mělo ale ohromný. Herecké obsazení, no zaujme mě jen pár postav, třeba hlavní hrdina, chirurg. Takže výsledný dojem není nějak odpadový, námět byl slušný, pár akčních kousků. Takže celkově to vidím jen tak mezi 1 a 2 hvězdou. Tentorkát štědře zaokrouhlím nahoru. Takže s vypětím všech sil tomuto snímku dávám vydřených 30% = ** ()
Katastrofálně katastrofický film po rusky. V Moskvě vlivem spodních vod zkolabovalo metro. Prostory jsou zaplaveny. Rozhostila se panika. Hrstka lidí z vagonu mezi nimiž je táta s malou dcerou, kterého podvádí jeho atraktivní žena, shodou okolností je zde i její nový nabíječ, astmatička, agilní mladík, sociálně slabá žena a hodný tlouštík, se vydávají na pochod chodbou metra, aby zase spatřili slunce nad Moskvou. K charakterům postav nelze divácky přilnout. Jsou dost přehrávaně zahrané, působí nablble a navrch se chovají idiotsky, ale pár vyjímek se našlo a mezi dvěma soky v lásce to pořádně nevraživě jiskřilo. Sošná Světlana Chodčenkova, jejíž půvabů si všimli i v Hollywoodu a která oslnila ve Wolverinovi, je tady v role nevěrnice dost upozaděná a už ne tak prvoplánově sexy a tudíž se ani kvůli ní nevyplatí oprášit znalosti ruského jazyka. Podle mě ztvárnila svůj charakter dost nudně. Od technického zpracování nešlo čekat zázraky a hlavně vizuál je na slušné úrovni. Ve více jak dvouhodinovém filmu jsem však hodně postrádal nějaké bombastické scény a větší vyhrocení nastalé situace. To se nekonalo a film plyne vlažným tempem, kdy střídá nudu s několika napínavějšími momenty. Konec v ničem nepřekvapil. Film bych výrazně zkrátil, protože nejednou jsem pocítil výrazné přepálení stopáže. Tvůrci zřejmě nevěděli kdy skončit. Film se vám bude líbit pokud neodsuzujete ruštinu a nemáte přehnané nároky na katastrofické filmy.Tenhle daná kritéria pro takové snímky podle mě příliš uspokojivě nesplnil. Zajímavé pro mě bylo, že se i v současném Rusku se oslovují jménem a příjmením. Doufám, že američané v blízké době nebudou usilovat o remake. Oni jsou v důsledku nedostatku námětů schopní všeho. Mé hodnocení: 40% ()
Reklama