Režie:
Gabriele SalvatoresScénář:
Sandro PetragliaKamera:
Italo PetriccioneHrají:
Arnas Fedaravicius, John Malkovich, Peter Stormare, Eleanor Tomlinson, Marek Tóth, Arvidas Lebeljunas, Stefano Rulli, Mindaugas Papinigis (více)Obsahy(2)
Chlapec zvaný Kolyma vyrůstá spolu se svými kamarády v komunitě sibiřských zločinců, kteří byli ve 30. letech v dobách Sovětského svazu nuceně přesídleni ze své vlasti do oblasti dnešního Ponděstří. V neutěšeném prostředí podněsterského města Bender se chlapci učí, jak si vydobýt své místo v životě pomocí nožů, bitek a krádeží. Součástí jejich výchovy je i neporušitelný mravní kodex spojující v sobě zločin a křesťanskou etiku lásky k bližnímu. Striktní zásady v sobě zahrnují pohrdání drogami, penězi, přepychem a veškerými autoritami, které omezují lidskou svobodu, hlavně tedy policií a veškerou státní mocí, ale také lásku k dětem či postiženým a uctívání Panny Marie, ikon a zbraní. Životní moudrost chlapcům předává formou působivých příběhů a legend Kolymův dědeček Kuzja (John Malkovich).
Důležitou součástí kultury této komunity je umění tetování a každý člen si nese svůj životní příběh nesmazatelně vytetovaný na vlastním těle. Tatérskému umění se vyučí také Kolyma, čímž si získá důstojné postavení jak ve věznici pro mladistvé tak v komunitě Sibiřanů. Kvůli znásilnění mentálně postižené dívky Xénie (Eleanor Tomlinson), jejíž handicap Sibiřané považují za dar od Boha, se Kolyma na smrt znepřátelí se svým nejlepším kamarádem Gagarinem a aby dodržel kodex, vydá se za pomstou až do víru války v Čečensku. Sibiřská výchova je adaptací stejnojmenné autobiografické knihy Nicolaie Lilina, který skutečně v 80. a 90. letech vyrůstal v komunitě sibiřských zločinců v podněsterském městě Bender, od roku 2003 však žije v Itálii a živí se jako tatér, žurnalista a kulturní pracovník. O svém působení v ruské armádě během čečenské války vypráví Lilin ve své druhé knize nazvané Volný pád. (Iggy)
(více)Videa (1)
Recenze (43)
Je hezký jak to vzal každý z trochu jiného úhlu, jak čtu komentáře, tak někdo to viděl jako film o partě kamarádů, který spolu zažívali věci až se to jednou trochu posralo a někdo to bere prostě jako film o sibiřské komunitě, která má svá pevná pravidla a tak trochu si tím vším sere do huby. Pevný kodex tam je, jen né vždy je dodržován. Film byl na můj vkus až moc ukecaný a zdálo se mi, jakoby se něco dělo jen první půlku a druhá půlka byla jen jako vedlejší film, ve kterém se neukázalo nic zásadního. Nechci spoilerovat, takže řikat nic nebudu, ale vždy když se něco dělo, děj se najednou dal jiným směrem a najednou byl někdo mrtvej nebo se nechal naverbovat atd... prostě vše podstatné ve filmu není. Tak mi to přišlo, Ze začátku to vypadalo nadějně, ale nakonec mě to dost zklamalo. ()
,,ODPUSŤ NÁM, ČESTNÝM ZLOČINCŮM, VŠECHNY HŘÍCHY, JEŽ JSME NUCENI PÁCHAT.…“ /// Film o komunitě Urků žijících v Moldavsku, ve kterým se šprechtí anglicky a natočili ho Italové… dobrá, nebudem řešit píčoviny… Epizody z dětství, dospívání, vyučování o důstojnosti, odvaze, vo tom, že jsou místa, kde umět tetovat, používat nůž a střílet je víc, než titul z ČVUT, až po Kolymovu misi ,,za spravedlnost“ ve speciální jednotce. Atraktivní příběh, kterýho se měli zhostit Rusáci. Vona k tomu ta angličtina nepasuje (ani kdyby Malkovich balalajku sežral?!). Možná by pak film, příběh, prostředí …působili drsnějc a ne jen povrchně, či snad zbytečně vypočítavě. Každopádně Я бегу за книгу! . /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Knihu ,,Sibiřská výchova“, kterou v roce 2009 napsal Nicolai Lilin, jsem nečetl. 2.) Zjistil jsem, že mám ve dveřích zabodlej vystřelovák. 3.) Thx za titule ,,mp3comanche“ a ,,jives“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ne ()
Člověk se pořád učí. I Kolyma. V současnosti zhodnocuje (ale naštěstí nehodnotí) svou minulost. A protože jde o počin dostatečně drsný a dostatečně cool, bude se líbit skoro všem... Leč netřeba zapšklosti, ani přemoudřelosti: Třetí hvězda je pro Malkoviche; vyčůrat, pomodlit a furt ve střehu... (2,5*) ()
Silný a podmanivý pohled do duše a života komunity urků - profesionálních kriminálníků. Urkové se vyčlenili v systému gulagů, kde se bezskrupulózní zločinci odsouzení za násilné trestné činy rychle etablovali v novém prostředí a za spolupráce autorit si podřídili na brutalitu nenavyklé politické vězně. Délka trestu a sám režim v táborech, snažící se zlomit vůli k odporu, dal vniknout odolné komunitě s rigidními pravidly a s velmi svérázným pohledem na svět. Po návratu na svobodu svůj způsob života neopustili, naopak ho dále rozvinuli. Urkové nebrali vězení jako riziko práce, ale doslova jako svůj druhý život. Slušelo se aby si urka vězením prošel, protože jinak by se ochudil o polovinu z toho co svět nabízí a nestal by se pravým mužem. Tak pevně provázaná a k systému trestů naprosto netečná komunita vzdorovala sovětské moci tím víc, čím větší tlak na ni byl. Stalin se s problémem vypořádal jednoduše, přesunul urky do okrajových částí své nekonečné říše a ponechal je osudu. A tam, v dnešním Podněsteří, začal příběh Kolymy a jeho přítele Gagarina. ()
Zdařilý návod na to, jak v nuzných podmínkách "nespravedlivé" socialistické represe úspěšně odchovat mládě vraha. Příběh animální, vytapetované lidské spodiny s podivuhodnými "pravoslavně - mravními" kodexy, z něhož jednoho až zamrazí, když si uvědomí, že s takovým svinstvem obýváme jednu zeměplacku. Po zhlédnutí prudce zvažuji, že si nechám na hrudní košíček vykérovat chrám Vasila Blaženého a na zbytek těla sívíčko, ať mám jednodušší pohovory, kdybych se někdy rozhodl pracovat v Rusku. A navíc je to velmi slušivé. Akorát si nevím rady se symbolikou svých činů. Jednou jsem totiž jako bezskrupulózní svině na dálnici přejel ježka a stejným způsobem mám na svědomí ještě nějaké dva zajíce a jednu kočku. Všichni ale byli součástí represivních státních složek, jinak zvířátka samozřejmě miluju! Asi tedy zvolím vykuchané štěňátko se čtyřmi zářezy na pravou půlku. Jediné, co mi na tom vadilo, byl v anglicky mluveném filmu ten debilní Malkovičův ruský přízvuk. Kvůli němu sem tam působil spíš jako Vůl v záhoně. ()
Reklama