Režie:
Stefano SollimaKamera:
Paolo CarneraHudba:
MokadelicHrají:
Pierfrancesco Favino, Filippo Nigro, Marco Giallini, Andrea Sartoretti, Domenico Diele, Roberta Spagnuolo, Josafat Vagni, Fabio De Caro, Giorgio Marchesi (více)Obsahy(1)
Posměšnou zkratku ACAB (All Cops Are Bastards) znají dnes z fotbalového prostředí i malí kluci, setkáváme se s ní na autobusových zastávkách a posprejovaných továrních zdech, objevuje se na transparentech fotbalových ultras a dokonce i jako motiv oblečení.
Když se kácí les, musí lítat třísky. Hoši z italské policejní zásahové jednotky Cobra (Pierfrancesco Favino), Negro (Filippo Nigro) a Mazinga (Marco Giallini) o tomhle vědí své. Když místo s rodinou tráví neděle v ochozech stadionů, kde čelí plivancům, lahvím a vytrženým sedačkám, a nesmí se pohnout, dokud nedostanou rozkaz, každý jejich tvrdší zákrok vyvolá bouři nevole a následnou kritiku veřejnosti a jakýkoliv průser končí u přestupkové komise nebo rovnou u soudu, kde se v lepším případě zahladí křivým svědectvím, jsou něco jako brutální andělé v uniformě. Nováček Adriano (Domenico Diele) nepřichází do jednotky zrovna v nejklidnější době, v Itálii je před volbami, země čelí problémům s nelegální imigrací, narůstá trestná činnost páchaná cizinci a na druhou stranu se zvyšuje i počet rasisticky motivovaných útoků krajně pravicových hnutí. Po jednom střetu s tifosi skončí pobodaný Mazinga v nemocnici a jeho parťáci se zavážou pomstít.
(dopitak)
Recenze (168)
"Celerino figlio di puttana, celerino figlio di puttana...!" Jeden z nadkategórie - nejedná sa "len" o film päťhviezdičkový, ale o film dokonalý, t.j., poviem si "keby to skončilo presne teraz, tak je to dokonalé". ACAB má v podstate jednoduchú konštrukciu, ako majú aj mnohé seriály z prostredia jednej profesie - tu sa jedná o poriadkové oddiely - to znamená: na place sú to v prvom rade profesionáli, ale zároveň musia čeliť rovnakým situáciám ako bežní občania. Starostlivosť o dcéru, súd pre viacnásobný neprimeraný zásah, syn fašoun a zmrd, ktorý ma dokaličil, či vysťahovanie z bytu... ACAB je tak dobrý preto, že je ľudský. Žiadne zbytočné hry na city, žiadna pokora pred divákom, či moralizovanie. Len tvrdá realita a logické vyústenia, ako napr. pochopiteľný, no predsa fanatický nacionalizmus zo strany poriadkárov, ktorí sa cítia nedocenení a vidia tú istú realitu svojimi očami. A keď sa zmýlia, je len na nich, či je rozhodujúca česť ich povolania, alebo česť pred priateľom. Poteší úderovka The Clash - Police On My Back, tiež cover 4Skins - A.C.A.B., ktorý tu "akože" hrajú náckovia (no vzhľadom nato, že sú to herci, nebudem tu zbytočne plakať na nesprávnom ramene) a samozrejme výborný Pierfrancesco Favino. ()
Vlastně řekl bych až trochu životopisný film Italského těžkooděnce, který se v práci nefláká, ale snaží se udržet pořádek a nasazuje při tom svůj život. A za stálé broukání hesla ˇˇPolicejní síly, banda pěknejch zmrdů,, dám 4/5... ()
Práce to není jednoduchá, nikomu to nezávidím, svým způsobem to obdivuju, protože stát proti davu s kusem plexiskla v ruce asi není zrovna med. Některým z toho hrabe, jiní tuhle práci dělají právě proto, že jsou hráblí... Ale někdo to dělat musí a nic jinýho si ti debílci s šálama přes ksicht asi ani nezaslouží, když nejdou na fotbal fandit, ale jen dělat bordel a výtržnosti. Velkým plusem je, že se tvůrci zaměřili na psychologii postav a ne jenom na zásahy v ulicích. I tihle chlapi mají osobní životy a problémy s tím spojený, takže tady palec nahoru. P.S.: Dobrej je i odkaz na Diaz, kde sami zasahující přiznávají, že to byl masakr a velkej průser. ()
Další z řady povolání, který mě nerajcujou. Ale v tomhle případě si dokážu představit, že to mají někteří borci úplně, úplně jinak, a že by dali nevím co za to, aby mohli skočit do uniformy, do ruky si vzít obušek a tím pak mlátit lidi hlava nehlava. Tady měli tvůrci tendenci dělat z policajtů chudáčky, kteří kvůli mrzkýmu platu nasazujou životy, a nemají v podstatě možnost volby. Třeba někteří jsou ve vleku nepříznivých okolností, ale mlátiček pro potěšení mezi nimi bude určitě víc, než trpitelů, kteří se nemají kam jinam vrtnout. Tolik k mému pohledu na věc. Co se týče filmu, ten se mi líbil, mělo to grády, na Taloše to bylo neobvykle syrový. V pozitivním slova smyslu to podtrhl i výběr hudby. I ten hodnotím velice pozitivně. Nevím o tom filmu lautr nic, ale mám z něj pocit, jak by se jím Italové chtěli zalíbit v Hollywoodu- snad už jen kvůli tomu názvu. Ale to je vedlejší. U mě každopádně zabodovali. ()
Když od toho nebudete čekat "italské Tropa de Elite", uděláte lépe. A.C.A.B. je opravdu vydařený film a zvolené téma (pravomoce policie, politikaření, nelegální přistěhovalectví, rostoucí vlna extremismu...) zdaleka nepálí v současnosti pouze Itálii, ale celou Evropu. Film vám nepodsouvá nějaký definitvní názor, ale poskytne vám do celé situace víceméně nestranný náhled a názor si musí udělat divák svůj. To je jistě fajn, ale na stranu druhou na mě nefungovalo jakékoliv citové propojení s postavami a zkrátka mě to nechalo chladným. Ve výsledku tedy mezi 3* a 4*, ale bez ohledu na nějaké hloupé číslo, vám všem A.C.A.B. DOPORUČUJI. ()
Začátek je poměrně krkolomnej. Policajty tu ztvárňují opravdoví tvrďáci, žádní panáci. Věrohodnost filmu rozhodně nechybí a po celou dobu působí tvrďáckým dojmem. Italové se s tímto tématem poprali více než dobře, ale škodí tomu křiklavé přeskakování mezi jednotlivými pasážemi. Docela odvážným způsobem vyobrazuje krutou skutečnost, že pokud se něco vážného nestane, nebude se nic řešit. Aneb smutná realita dneška. Bohužel konec je naprosto špatnej a hodí vám to závěrečné titulky v nejméně vhodnou dobu. ()
Nakonec jsem čekal, že ACAB bude pojmutý jinak, ale i tak nemohu skrývat celkovou spokojenost. Sice podobně pojatých filmů už v minulosti pár bylo a i ten konec je takový očekávaný, že jsem si říkal:"No a teď sem prsknou titulky a čau", ale téma je to provokativní a prostě to táhne. Sem tam nějaká brutalitka, do toho nespokojenost s přistěhovalcema, atd. Nutno vidět, ale "Kult hákového kříže" s podobně provokativní tematikou zůstane v mých očích nepřekonán... ()
Film mohl bejt i dobrý měl nápad a bylo to z dobrého prostředí ale to hraní na city a napravování a to jak se každej snaží bejt sebe víc lepší, nahrabat si a pak dělat, že vlastně prokazuje službu mě přestalo bavit takže jen opravdu jednohubka, která nepotěší ale ani neurazí. ()
Nejlepší scéna:Po zproštění viny u soudu a následný policejní tanec na chodbě:-))) ()
Sonda do těžkooděncovy duše. Takové volné pokračování Diaz, tentokrát z pohledu druhé strany (párkrát je tady ten incident zmíněn a očividně to změnilo v Itálii hodně). ()
„Celerino figlio di puttana!“ Je pravdou, že som mal podstatne odlišné predstavy o smerovaní deja snímku s tak lákavým názvom, avšak odskočiť si za hranice Hollywoodu sa dnes oplatí viac než kedykoľvek predtým. Taliani si získavajú sympatie predovšetkým u mužského publika, ich ťažkoodenci zo srdca Apeninského polostrova (resp. Ríma) sa prirodzeným spôsobom vrývajú človeku pod kožu a akýmsi “bratským putom“, ktoré medzi nimi panuje, si získavajú priazeň. Fungujúce príbehové vetvy (práca, rodina, voľný čas) riešia problémy, na ktoré sa každý jednotlivec môže dívať rôzne, podľa toho na akej strane “barikády“ stojí. Melódiu (viď prvá veta) asi len ťažko dostanem z hlavy. ()
Do jednotky těžkooděnců infiltruje praxí a úctou nepolíbený zajíc, který se snaží ve svojí nové jamce všemožně zapadnout, aby nakonec po krysím způsobu vzdoroval určitému myšlenkovému kvasu, který v azurově opřilbených hlavách nebezpečně bují zhruba jako maminovské špeky v pase mých kdysi výstavních spolužaček. Stefano Sollima, a pojďme mu na chvíli slepě věřit, vykresluje Řím, jak ho ze sluníčkovatých turistických kartinek asi neznáte, latentně feministický, bez jasné národní identity, morálně vachrlatý, trochu multikulti. Na základě průsernatých zpráv zevnitř (TV aj. mediální mrdky) i zvenčí (štrapáce jejich rodin) začínají emoce na bengárně bobtnat a vařit jako v papiňáku. O to smutnější je, že film de facto končí v době exploze... ()
Film o tom, že na špinavou práci se nehodí nikdo čistý. Nebýt finále, bylo by to jen za 3*. ()
"Always Carry A Bible" :), to se povedlo. Co k tomu říct, k filmu jsem se dostal více méně náhodou, po zhlédnutí Diaz : Neuklízej tu krev, kde bylo v zajímavostech psáno, že padne zmíňka o tomto incidentu, a protože tento film je točen z pohledu policejních zásahových jednotek, byl jsem zvědav, co víc se dozvím. Nedozvěděl jsem se nic, ale film mě moc potěšil. Italské obsazení i pojetí moc dobré a řekl bych, že na rozdíl od Diaz nejednostranné. Líbilo se mi to hodně, i když k realitě to může mít hodně daleko. Podporuji tyhle složky, a to hodně. Na fotbal chci chodit i s dětmi a nikdo jiný s těma hovadama nic neudělá.... ()
hooliganska pecka z prostredia policajtov ktorym tiez trochu prepina ale aj som im fandil tazka robota ()
..koukám, že práce "těžkooděnců" je velmi náročná fakt všude... ()
Všichni kdo od toho čekají podobný zážitek jako v Hooligans, tedy výborný film z fotbalového prostředí a fanoušků, okamžitě ruce pryč, protože o tomhle tam jde v úplně v poslední řadě. Bohužel jsem nečetl komentáře a jako vášnivý fanoušek se nechal zlákat názvem filmu, který se autorům asi jako jediný povedl :) V podstatě je to o bordelu v Itálii a čtveřici policajtů, kdy jeden má problém se svým nevychovaným synáčkem, druhý se ženou, třetí sám se sebou a čtvrtý s vystěhováním z bytu. Neskutečna utahaná nuda, tohle už nikdy víc. Chybami se člověk učí :) ()
Koukám, že "taliáni" mají podobný problémy, jako my tady u nás (non racist). A stejně jako u nás, ti co s tím můžou něco udělat, tak sedí na prdeli, hlavu sklopenou a nehnou prstem. Nedej Bože, když to chce někdo vzít do vlastních rukou, to je pak za tu největší rasistickou svini a denně ho vídáme ve zprávách. 62% ()
Sollimův slabší film, ale na zajímavé neotřelé téma - těžkooděnci na fotbale proti rowdies. Takové italské Proč z pohledu policajtů, kteří jsou v soukromí dobří tragédi. Rázné řešení problémů typu potírání nácků a čištění Itálie od balkánců a cikánů trochu připomíná přístup brazilského Tropa de Elite. Americká korektnost stranou.Bravo. ()
Kdepak, tohle není snímek o "ejsíejbí", ale spíše o současné italské společnosti, jejích problémech a strastech. Doporučuju zejména těm, kteří skuhrají, v jakém materiálním, sociálním či mravním balastu v Česku žijeme. Tady se totiž kope o poznání vyšší liga. Nečekejte přehnaně agresivní akční scény (ovšem k vidění samozřejmě jsou), jako spíše postupně se rozvíjející a gradující drama o idealistickém mladíkovi, který se stane součástí zásahové jednotky a musí nalézt modus vivendi s jejími stávajícími členy. ()
Reklama