VOD (1)
Obsahy(2)
Půl roku po smrti svého manžela drží velmi zachovalá vdova stále smutek a nevychází z domu. Její exaltované truchlení je náhle přerušeno neurvalou návštěvou - velkostatkář Smirnov se dožaduje splacení dluhu jejího zesnulého manžela. Vdova nemá peníze a statkář je neodbytný. V brilantním dialogu postupně graduje vztah, který vyvrcholí nabídkou k sňatku. Neodolatelný půvab této klasické miniatury režiséra Martina Friče korunují v gestu, slovu, intonaci dokonalé herecké výkony Stelly Zázvorkové a Jana Wericha. (Česká televize)
(více)Recenze (90)
Další z řady bezvadných "komedií", kde se člověk za celou dobu ani nepousměje, a k tomu ještě jako přídavek děj jako z prdele, což je už takový ten kolorit všech divadelních her, které ze srdce nesnáším. Werich fajn a to je všechno. 25% ()
Mikrokomedie s hereckými výkony, na které se nezapomíná ! Představa Jana Wericha jak si namlouvá vdovu Stellu Zázvorkovou a v pozadí jim sekunduje Bohuš Záhorský jako komorník - zážitek jako z celovečerního filmu. ()
Čechov uchopený Čechem, a to možná tím nejempatičtějším Čechem s laskavou duší a poučeným nadhledem Jana Wericha, jemuž garde dělá znamenitá Stella Zázvorková, hej, to je slovanský rej, neřku-li ,,jeseter"... A dos! Mikrokomedie si žádá mikrokomentář. ()
Mikrokomediální klasika s Janem Werichem a Stellou Zázvorkovou, kteří jsou dnes "krásně zlí". Významové zkraty ve větách a paradoxní vyjádření v absurdní situaci. Vřele doporučuji a zároveň varuji před pozdější verzí z roku 1986, kde hraje 'medvěda' Miloš Kopecký a vdovu Iva Janžurová. To zní sice slibně, ale výsledek nestojí vůbec za nic. 100% ()
"Radši bych si sedl se zapáleným cigárem na sud střelného prachu, než abych se bavil s nějakým takovým poetickým stvořením. - Rovnost pohlaví. Emancipace. Já jí musím zastřelit z principu." Čechov zrežírovaný Fričem s Werichem v hlavní roli. Werich je tu opravdový ruský bojar par excellence, který dokáže v jednu chvíli mluvit o smrti, životě, a zároveň projevit radost, uznalost, nepřátelství i lásku. Ruská duše. Kdysi jsem to viděl i s Kopeckým a jak je to skvělý herec, tak v téhle roli je prostě Werich nenahraditelný. ()
„Koukejte, ať už jste venku!“ - „A nechtěla byste na mě být drobátko zdvořilejší?“ - „Vy klacku, vy medvěde jeden, vy mormone škaredý…jesetere!“ - „Co jste to řekla?“ - „Řekla jsem…jesetere!“ - „Jakým právem mě urážíte?“ - „No urážím vás, a co má být? Vy si myslíte, že se vás bojím?!“ - „A vy si myslíte, že když jste půvabné stvoření, tak se od vás nechám beztrestně urážet?!“ Ale nechá, tak jako každý chlap, jeseter nebo ne…Vcelku zábavná komorní jednohubka sázející na kvalitní dialogy a s gustem zahrané postavy. A také na vděčný střet pohlaví, který však může skončit jen jediným způsobem, stejně jako potvrzení starého dobrého pořekadla se škádlením. Stáří se na filmu už trošku podepsalo, přesto na ty 4* to ještě bude. „Podívejme se prosím na takové poetické stvořeníčko. Samý mušelínek, samý safírek, milion milostných ach, ech, ich, och, uch…ale nahlédni do duše! A je to jen prachsprostý krokodýl! A nejvíc mě dopálí, že ten krokodýl si myslí, a já nevím proč, že je to nějaké umělecké dílo, že je to šedévr, že má patent na něžnost!“ ()
Excelentní herecký koncert mistra Jana Wericha. Jako věřitel Gregorij Štěpanovič přijde vymáhat svůj dluh, dvanáctset rupií, k jedné vdově po dlužníkovi. "Milostivá paní já jsem v takovém duševním rozpoložení, že zítra vyletím komínem, když nezaplatím úroky!" Vdova, Stella Zázvorková, se přirozeně nechce dát a tak oba nechávají prchlivost cloumat svým majestátem. "Vy ... vyyy klacku! vy medvěde jeden! vy mormone škaredý! vyyy Jesetere!" ..... "To jsem zlý, to jsem dneska krásně zlý! Až je mi zle, jak jsem zlý!" :-) ()
Skvelí herci. Snažia sa ostošesť. No adaptovaný humor klasika je dosť vyvetraný. Podľa tunajších reakcií sa však zdá, že väčšinu má aj dnes má šancu pobaviť baťkovsko - babkovské: "To som dnes ale zlý/zlá" či nadávka "jeseter". Nuž: proti gustu žiaden dišputát. Mne to smiešne neprišlo ani omylom. Osobne vyčnievali nad priemer len dve veci: keď Werich ochutnal konvalinkovú voňavku, zacítiac v nej, pred výdatným ľognutím si z flakónu, závan alkoholu a následné povzdychnutie si, že vodka je vodka a bodla by veru ľapšejšie. Druhou skvelou záležitosťou bola nečakaná interakcia obrazu nebožtíka s dejom, ktorý sa napokon stal plnohodnotným štvrtým hercom mikrokomédie. 70% ()
Krásně zlý Jan Werich, krásně zlá Stella Zázvorková, krásně přestřelkové dialogy... Krásné. ()
V naší rodině vládl werichovký kult podněcovaný zejména moji maminkou, která ho milovala. Není divu, že v prvních letech jsem vnímala v Medvědovi především Jana Wericha. Postupem času mnohem víc doceňuji Stellinku Zázvorkovou, která mu byla velmi zdatnou partnerkou. Jó Čechov Čechům sluší, zvláště když v něm hraje Čech ze všech Čechů nejčechovatější. :o) ()
Werich hraje svůj standard /dobře no/ ale dialogově to nemá na lepší kousky od Čechova (Námluvy). Zázvorková má DOUBLE BRAD!!! ()
Herecký koncert Jana Wericha, Stelly Zázvorkové a Bohuše Záhorského. Jak málo prostoru stačí tak kvalitním hercům k rozehrání vtipné komedie... samozřejmě skvěle napsaný scénář neopomíjeje. ()
To je dvojka! :-)) ()
,, Já ji musím zastřelit už z principu! '' --- Jak to, že jsem tohle dneska viděl poprvé? Čechov je klasika, ale nevím jak by to dopadlo v podání jiné trojice. Tady toto to je prostě klenot. Jestliže paní Stella hrála ženu s velkým Ž co má šťávu s velkým Š, pak Werich je WERICH. Pan Záhorský zde sice jen sekunduje, ale i tak vydatně. Moc jsem se bavil. Skláním se před excelentními hereckými výkony hlavně Jana Wericha. Z těch 34 minut je každá sekunda vyplněná dokonale. 5 nábojů do Smith & Wessona! ()
Některé věci asi neumím správně ocenit, jako třeba tohle kočkování medvěda Wericha s medvědicí Zázvorkovou. Anebo zkrátka jen nechci přidávat hvězdu za to, že "jó, tenkrát, to byla jiná..." ()
"To jsem zlý, to jsem dneska zlý...až se mně dělá zle, jak jsem zlý!" Geniální záležitost! Herecký koncert ústřední dvojice Jan Werich - Stella Zázvorková, kterým zdatně sekunduje Bohuš Záhorský. Tuto mikrokomedii na motivy stejnojmené hry Antona Pavloviče Čechova rozhodně musíte vidět! Režisér Martin Frič natočil v letech 1961 a 1962 ještě další tři adaptace díla Antona Pavloviče Čechova – Námluvy (1961), Slzy, které svět nevidí (1962) a Malá noční povídka: O škodlivosti tabáku (1962). ()
Čechov, Werich, Frič. Byla by to velká smůla, kdyby z toho nevznikla nádhera. ()
Werich výborný, inak rovnako nefunkčné a unáhlené, ako Čechovova predloha. V 19.tom storočí to bola určite fajn veselohra, dnes (a v 20.tom storočí) už sú nároky na postavy vyššie, ako len figúrky protichodne meniace emócie bez dôvodu a vývoja. Vysoké hodnotenia ale chápem. ()
Werich príde, rozčúli sa, zaľúbi sa a ostane. Na malej ploche sme sa toľko dozvedeli o mužoch a ženách... ()
Mých dvacet čísel zůstalo u tohoto údajného skvostu v klidu. Samozřejmě jsem u tohoto kraťase netrpěl. Vzhledem ke stopáži to snad ani nebylo možné. Když ovšem člověk vidí skoro 90% hodnocení, tak přeci jen čeká cosi nadstandardního. Honzík to zahrál moc hezky, Stella mi svojí ošklivostí ovšem trošku lezla na nervy a kazila dojem. Dialogy jsou slušné, ale opět nic mimořádného. Zřejmě nejsem cílová skupina. Humor kolem mě jaksi jen prosvištěl. ()
Reklama