Režie:
Krzysztof KieślowskiKamera:
Jacek PetryckiHudba:
Krzysztof KnittelHrají:
Jerzy Stuhr, Małgorzata Ząbkowska, Ewa Pokas, Stefan Czyżewski, Jerzy Nowak, Tadeusz Bradecki, Marek Litewka, Bogusław Sobczuk, Krzysztof Zanussi (více)Obsahy(1)
Nahlédnutí do vlastní duše přes oko kamery. Jeden z vrcholů polského Kina morálního neklidu... Ve filmu Amatér Kieślowski dokonale využil vlastní dlouholeté zkušenosti z natáčení dokumentárních snímků. Formálně strohé dílo s mnohými významovými podtexty vypovídá o probuzení člověka z dřímoty šedivého nenáročného života a zároveň o ztrátách, které toto rozběhnutí se k novým, dosud netušeným hodnotám přináší. Film vypráví o nijak výjimečném třicátníkovi, pro kterého je osudové setkání s kamerou výzvou k zamyšlení nad svým životem. Přístroj ho doslova přinutí vidět skutečnost v nové perspektivě, ostře a kriticky. Jeho závěrečná zpověď do vlastní kamery svědčí o tom, že vidí ve svém životě smysl a bere za něj odpovědnost. Sám Krzysztof Kieślowski říká: „Kamera nutí hrdinu definovat sama sebe. Naivka z Wielic začal tím, že chtěl kamerou zachytit rodinné chvíle a končí náročným výkladem světa, dokonce sebeinterpretací.“ Na strhující podobě filmu má výrazný autorský podíl vynikající Jerzy Stuhr v hlavní roli. (Česká televize)
(více)Recenze (107)
Hlavní hrdina v podání Jerzyho Stuhra si mě získal od prvního momentu. Čerstvý otec, který díky darované kameře začne objevovat jiný úhel pohledu na svět kolem sebe. V dnešní době by tohle téma už neobstálo, ovšem Kieslowski v roce 79 dokázal diváka s dokumentární přesností zavést na určité místo a do určité doby. Podobně jako Miloš Forman ve svých prvních filmech... " a soudruhu, proč tam máte ty holuby? Tak ať tam ti holubi taky nejsou! " ()
Výborný šedo-šedý snímek, jehož zásadní rovinu oživuje prazvláštní polský humor, který občas moc nechápu, ale semtam mě dostane - třeba když hlavní hrdina natáčí svého kamaráda, který krosí kopec svým černým pohřebákem a pak se ho ptá: "Máš to?" a ten mu odpoví: "Barevně." ()
Filmárstvo nepraje rodinnému životu, a to ani amatérske. Keď sa stane to, že na zachytení okamihu záleží viac ako na jeho skutočnom prežívaní, to môže byť choroba viacerých tvorcov. Okrem toho sú tu pekne zachytené socialistické reálie schvaľovania scenárov a ako to môže celé prerásť cez hlavu. Natáčanie skutočného života je zaujímavé, ale dostať cenu za dokument o oprave chodníka na sídlisku je už priveľká fantázia. Svoje vo filme urobila aj poľština, ktorá má oproti slovenčine mnoho podobných slov, ale s iným, hoci príbuzným významom. –––– Film je najdôležitejšie umenie. To už niekto povedal. – Lenin. –––– Tomu hovorím koncepcia. Takže ty filmuješ to, čo vidíš. To je teda nápad! ()
Na to, že od natočení Amatéra uplynulo už 35 let, jsem si z jeho sledování odnesl skutečně silný filmový zážitek. Bylo by zajímavé vědět, jak by to s Filipem mohlo být dál. První 2 filmy odvysílané televizí posrážely hlavy třem vedoucím úseků v jeho fabrice, předpokládám, že teď už by byl na řadě on. Takže ve výsledku chlápek opuštěnej ženou s dítětem, vyhozenej z relativně teplýho místečka, takže nejspíš hořkost a chlast, klasickej socík. Včetně jeho filmů v celostátním médiu -- věřím, že byl šikovnej, ale děkuju bohu, že nejsem odkázanej na takový kusy. Doba pokročila, ale když točil dokument o trpaslíkovi - proč třeba vyprávění o způsobu trávení volného času nepodkreslil patřičnými ilustrativními obrázky - tedy tím, jak sedí trpaslík s manželkou v cukrárně? Já osobně to považuju za chybu, aby se i v téhle pasáži promítaly záběry z fabriky. To jsem ale odbočil. Byl v tom cit, bylo v tom několik připomínek toho, že věci nejsou černobílý, byla v tom exotika doby, která už je naštěstí v prdeli. Dobrý! :) Hodně dobrý! ()
Co vic byste od takovehoto druhu filmu chteli? Me nenapada nic. ()
Vcelku jednoduchý výchozí motiv náhle probuzené vášně amatéra pro filmování je u Kieslowského sociologickým průzkumem a zároveň poklonou filmu. Prostinkému (místy až prostoduchému) otci rodiny se narodí dcerka a pořízená kamera má sloužit k záznamu jejích prvních dnů. Filip Mosz ale dokumentuje vše kolem sebe, začíná přemýšlet o natáčení, pomíjí však dopady svého konání. Polsko konce 70. let nepřeje snílkům, málokteré manželství zas dokáže odolat osudovým aktivitám mimo něj. Mnoho otazníků pane režisére, to je velmi dobře... ()
Máte kameru, umí točit filmy. / Tak se to píše v návodu. / Chválabohu. Chválabohu, chválabohu. Přestože materiálním zázemím natočit celovečerák disponuje dnes každý vlastník smartfounu, Amatér svou davidovskou filmovou sílu nepoztrácel. Snad dokonce naopak. Film představuje dokonalý průnik tří vzácných kvalit: lidské a tvůrčí zralosti, vůle k promyšlenému zpracování osobního tématu a absolutního filmařského mistrovství. Na praxi amatéra okusíme leccos z toho, s čím se potýká každý filmař - vnější tlaky, pohlcující kvalitu filmařiny, žárlivost nejbližšího okolí i s etická dilemata, jejichž složitosti se loupou jako cibule. Skutečnost, že umění osvobozuje i od toho, co si tvořící člověk přeje mít nejvíc. Kieslowski v příběhu tvůrčího procitnutí hlavního hrdiny havlovského střihu nahlíží film jako filosofii, způsob vztahování se ke světu, který disponuje mocí odhalovat pravdu. Činí tak s přesvědčivostí, která z plátna udeří jen málokdy. Těžko si představit, že diváka, který bere film jen trochu vážně, nepohltí a na dlouho neovlivní. Absolutní film o filmu. Nejčistších možných pět pro snímek, který svou bezchybností inspiruje ke změně většiny předchozích hodnocení. Prostě jeden z nejlepších. ()
Tak todle je jeden z nejlepsich filmu o filmu... Ale ne jen o nem... Film si totiz lze predstavit jako obecny konicek a pak to cele dostava dalsi dimenzi... je to take film o dobrodruzstvi a o klidu... Myslim ze vyjadruje pocity spousty lidi ruznych veku kteri si uvedomuji ze jejich zivot neni to idealni a ze to co maji neni to nejlepsi... Ze vlastne ten klidny a pohodlny zivot kterej je vsude prezentovan jako to nejlepsi mozna uplne nejlepsi nebude... Ze mozna v zivote de i o neco jinyho... Film neprinese odpoved stejne jako jakykoliv jiny... Donuti vas se rozhodne zamyslet... Ale jen pokud mu poradne naslouchate... Jinak co se tyce remeslne prace tak neni nac si stezovat... vsechno slape... ()
Řekl bych, že tohle je režisérova výpověď. Jediné věci lituji - že se u nás netočily podobné filmy. ()
Táto vec ma natoľko dostala a oslovila, že bezprostredne neviem, čo napísať. Asi by som nebol ani trošku objektívny. Čo by vôbec nevadilo, lebo tento film je výborný po všetkých stránkach, a to aj pre ordinárneho diváka, aj pre toho, kto sa na film pozerá s určitým presahom. Výborne je zapracovaný vstup do filmu Ochranné sfarbenie, ktorý sa ako keby stáva jeho súčasťou. Podobne ako aj u ďalších snímkov Kieslowskeho, ako je napr. Krátky film o láske, alebo Náhoda vystihuje respektíve zobrazuje naturalisticky realitu 80-tých rokov- interiéry a exteriéry panelákov a `šedé` životy ľudí. Evokuje to spomienky na to, čoho som bol súčasťou, ale iným spôsobom. DVD mi v polici ležalo - stálo asi tak rok a dnes som sa k nemu dostal. Nevedomky som si tak nachystal prekvapenie. Jeden z najlepších filmov, aký som za poslednú dobu videl. ()
Tohle by měl vidět asi každý filmový fanoušek. Někdy je totiž důležité umět se pořád udržet alespoň jednou nohou v realitě, přestože svět viděný filmovou kamerou je mnohdy mnohem zajímavější... ()
[3,5*] "A telewizor wzięła?" "Nie." "Wróci. Na pewno wróci." ("A televízor vzala?" "Nie." "Tak to sa určite vráti.") Veľmi sugestívna dráma, s presvedčivými hereckými výkonmi v dvoch hlavných roliach. Jerzy Stuhr bez chyby ako obvykle, prekvapila ma Małgorzata Ząbkowska, ktorá tie svoje neustále citové výlevy stvárnila veľmi presvedčivo. Prostredie filmu mi je veľmi blízke (dobou, ľuďmi, jazykom), silne mi pripomína sídliskové prostredie, v ktorom som vyrastal. Musím sa ale priznať, že ten film bol na mňa trochu ťažký, väčšinu času pomerne pochmúrny. Ťažko na mňa doliehali hlavne opakované konflikty s manželkou, či v práci. UPDATE (10.12.22): Je pozoruhodné, že pri opakovanom pozeraní spomínaná pochmúrnosť (prameniaca napr. z neslobody a strachu z vládnucej moci) išla do úzadia a do popredia sa skôr predierala humorná stránka filmu ("Ty ju poznáš? To je vplyvná ženská. Vieš, kto ju pichal?"), ktorú som predtým až tak nevnímal, ale tentokrát som si ju dokonale užil. "Človek potrebuje... ja potrebujem niečo viac než len mať pokoj. A to môže byť dokonca dôležitejšie než rodina." "Ale čo?" "Neviem. Ale môže to byť dôležitejšie." ()
To už není možné, viděl jsem téměř vše od Kieslowského a pokaždé mě překvapí, jak skvěle je to natočeno, ze života a zároveň přirozeně. V tomto snímku se dozvíme, že filmařina je dřina a rozhodně neprozpívá rodinným vztahům. ()
Film, kde se zdánlivě nic moc neděje, pro někoho jistě nudný, mě připoutal k obrazovce. Hlavní hrdina zcela propadne svému koníčku, který se pro něj stává tak důležitý, že kvůli němu zanedbává rodinu. Posedlost filmováním dokumentů nejde skloubit s rodinným životem? Už to není ten spolehlivý, ohleduplný muž jako předtím. Jeho žena se trápí. Že by to neviděl? Ale vidí. Dítě ho už moc nezajímá, svému filmování obětuje všechno. A nakonec je sám. ()
Pro mne dost zvláštní film, když se asi ve druhé třetině filmu v kině přetrhl film, myslela jsem si, že je to docela geniální a symbolický konec. Ale byla to náhoda a film o tom, že zobrazovat věrohodně pravdu sebou přináší velké oběti ještě asi 30 minut pokračoval. ()
Zväčšenina bola negatív, Amatér je pozitív toho istého záznamu - záznamu umelca s pravdivým obrazom sveta okolo seba. ()
Pan Kieślowski odstartoval profesionální filmovou kariéru točením dokumentů a v 70. a 80. letech často rozhodoval v soutěžích amatérských filmů, což byl nepochybně jeden z důvodů, který ho v roce 1979 přivedl k natočení Amatéra. Ten je jeho pátým hraným filmem v řadě.(!obsah) Mladí manželé Filip a Irena, očekávají narození prvního dítěte. Filip jakožto hrdý otec, by rád zaznamenal každý jeho krůček a tak si za dvě výplaty koupí 8mm kameru, kterou je fascinován. To vzbudí pozornost u vedení podniku, kde Filip pracuje a tak je požádán, aby natočil oslavu výročí vzniku podniku, kde se sejde ansámbl papalášů i hostů-umělců. Nároky soudruhů se ale zvyšují a jeho poklidná a stabilní existence se začíná rozpadat - točení chtě-nechtě propadne, dostane k dispozici klubovnu, dokonce razítko, je pozván na festival a taky se zaplete s jinou ženou a už sledujeme postupné vytrácení se schopnosti vnímat, co se kolem něho děje, jak ztrácí manželku i dcerku - už je "v tom" ,"už se veze" ("Potřebuji víc, než klid...a to může být důležitější než domov."). Dostane od podniku 16mm novou kameru, ale něco za něco - očekává se poslušnost a vstřícnost k připomínkám cenzora.Jeho posedlost ho žel zavede až k tomu, že musí čelit skutečnosti prázdného bytu a když je jeho bezprostřední nadřízený vyhozen kvůli obsahu jednoho z jeho filmů, Filip konečně vidí, jak vážným se jeho „neškodný“ koníček stal.V poslední scéně filmu, která je víc než symbolická, namíří Filip kameru na sebe, čímž se v jistém smyslu vrátí na začátek a tím je vlastně opět "svůj" a doma. Amatér ještě není tak docela vyhraněn v Kieślowského stylu, (původně jsem uvažovala o 4*) jak ho vnímám a jak je patrný v pozdějších projektech režiséra, ale stojí za to ho vidět nejen jako příklad jeho rané tvorby, ale i jako významný film sám o sobě (proto 5*). Výborný Jerzy Stuhr, který s panem režisérem v podstatě spolupracoval dvacet let. ()
Film o lidském povolání, o vášni k "velkým" věcem. Prostředek poznávání světa jako směřování k odcizení k nejbližším lidem. Pro velké ideje člověk nevidí strádání lidí nejdražších. Je to obhajitelné, ospravedlněníhodné, správné? Otázky nadhozené k promýšlení. Objektiv zamířený na vlastní tvář jako odtržení od ostatních a tragedie, nebo jako sebepoznání, avšak sebepoznání bez vztahu k jiné osobě? ()
Artový, festivalový film, ve kterém hlavní postava točí artový, festivalový film. Možná by film dosáhl ještě větší artovosti a festivalovosti, kdyby tento protagonista točil film o tom, jak se točí artový, festivalový film? Podle mě je to jen 2 hodinová onanie bez příběhu - ten je strašně slabý, dal by se shrnout dvěma větami. ()
Šedivé socialistické Polsko 70. let. Obyčejný třicátník Filip Moš, s krásným knírem, žijící se svou ženou v malebném paneláku na ještě malebnějším sídlišti. Zrovna odváží svou ženu do nemocnice, protože má každou chvíli rodit. Ihned poté to začne s kolegy v práci slavit a vypije nejvíce vodky v životě. Nakonec se mu narodí dcera a on se rozhodne, že ji bude odmalička natáčet na malou ruční kameru, která je navíc ruská, takže vše je podle pravidel socialistického bloku. Jenomže v podniku se toho chytne ředitel a navrhne mu, aby natočil krátký film o oslavách 25. výročí založení toho jejich podniku. Filip se toho ujme, akorát natáčí také jiné věci, než které by měl - dva straníky, jak jdou na hajzl nebo také holuba. A tak musí přijít stříhání. Stejně tak natočí film o svém poctivém pracovitém malém kolegovi, což ale zase ředitel vnímá jako vysmívání se jeho handicapu. Dostane se díky jedné hezké kobience jménem Anna až na filmový festival amatérských filmů, a získá krásné třetí místo! seznámí se také s známým režisérem Zanussim, který jej dokonce navštíví v jeho městečku u Katowic. Ředitel nechá zafinancovat lepší kameru a Filip má natáčet podnik a cihelnu po rekonstrukci, ale také jaksi natočí fakt, že přední fasáda je sice pěkně nově nahozená, ale ve dvoře je to pěkná bída. Nakonec se celý jejich podnikový filmový štáb znelíbí samotnému vedení vojvodství a jeho kolega, který měl na starosti celé filmové oddělení, je dokonce propuštěn. Do toho je tam drama s Piotrekem a jeho zesnulou matkou, které ani nedošel na pohřeb, protože se nemohl dívat na to, jak ji zakopávají do země. A celá tato filmová kariéra, která Filipovi měla obohatit život a vytáhnout jej z "bezpečí domova", jej stojí manželství. Po tom, co neuspěje u ředitele ani u místního výboru tak akorát na závěr natočí sám sebe před kamerou a popisuje den, kdy vezl ženu do porodnice. Celkově byl tedy film dost banální, chvílemi také nudný a ta šeď socialismu mě fakt ubíjela. Ale místní znalci a experti na filmy tam určitě viděli spoustu symboliky a skrytých významů. Škoda, já jsem jen hloupý konzument, a tyto velice skryté jinotaje prostě neumím odhalit. ()
Reklama