Kamera:
Otto HellerHudba:
Jára BenešHrají:
Vlasta Burian, Meda Valentová, Otto Rubík, Jindřich Plachta, Eman Fiala, Čeněk Šlégl, Marie Grossová, Jaroslav Marvan, Josef Novák, Viktor Nejedlý st. (více)Obsahy(1)
Energický a neúplatný revident bankovní filiálky v Renešově Popelec Hadimrška je vyslán do Prahy se závažným úkolem zachránit před bankrotem velkoobchod s gramofony, firmu Zlatník a spol. Její mladý majitel se totiž víc než o obchody stará o kabaretní zpěvačku Mici Angoru. Popelec vtrhne do podniku jako vichřice s pevným úmyslem uvést vše do naprostého pořádku za každou cenu. Mimo jiné oznámí panu Zlatníkovi, že se musí oženit s Astou, dcerou bohatého konzula Wielanda. Ta se sice nebrání sňatku s mužem, který jí byl poněkud nezvyklým způsobem vybrán, ale chce se přesvědčit, jaký je. Domluví se s dívkou ucházející se u Zlatníka o místo sekretářky, aby se mohla s budoucím manželem co nejlépe seznámit. A Popelec se pouští do boje s Mici Angorou, která se nehodlá vzdát snadného života z peněz Zlatníkovy firmy. (TV Nova)
(více)Recenze (185)
Buriana mám rád, spoustu vtipů má geniálních, ale jak se v každém jeho filmu najdou skvělé scény a dialogy, mám problém u většiny sledovat je celé od začátku do konce. Vinu na tom má i většina obsazení, protože kromě Marvana, Šlégla a Trégla (z těch častých spoluherců, v tomhle případě i Plachty) bývají všichni příšerní. Takže byť je Popelec Hadimrška legenda, celému filmu nemůžu dát víc než dvě hvězdičky. ()
[1,5*] "Dal mě, coby malého červíčka, cizím lidem, dále se o ubožátko nestaraje." "Co měl dělat otec ten, mléka nemaje?" K početným obdivovateľom Vlasty Buriana zrovna nepatrím, tento "kráľ komikov" mi nikdy komický nepripadal (snáď s výnimkou jeho tajtrlíka vo filme Byl jednou jeden král... (1954)). Ako väčšina filmov s ním je aj tento postavený na jeho infantilnom šaškovaní, v ktorom strieda niekoľko svojich obľúbených polôh (ako sú gúľanie očami a opilecký prejav). Čo je ale ešte horšie, tento film už okrem toho nemá veľmi čo ponúknuť. Obe hlavné herečky sú priam príšerné, Marie Grossová ("taková fešná privátní sekretářka") má hrozný zjav a otravný prejav a Meda Valentová ("krásavice inteligentní") je na tom veľmi podobne. Po celý čas som sa nevedel rozhodnúť, ktorá z nich je škaredšia a horšia herečka (a k tomu ešte ten spev, či skôr zavíjanie tými piskľavými hlasmi!). Okrem toho ochotníckeho herectva je to aj celé scenáristicky nahlúple a takmer nevtipné, až na pár vydarených hlášok ("A to nemůžete říct hned, vy škeble rybničná?"). Zasmial som sa dokopy asi 4-krát - mimo spomínaných hlášok, ktoré som v podstate všetky odcitoval, to bolo ešte v závere pri kravičke s teliatkom. Nebyť pár výborných hercov (hlavne Marvana a Plachtu), tak idem s hodnotením nekompromisne ešte nižšie. "Přál bych si abych tam taky nebyl býval býval byl, být, příbytek, dobytek, bystrý, bylina ..." ()
Některé tyhle komedie z 30.let mě zaujaly jenom z historicko-dokumentárního hlediska. Je zajímavé se dívat na to, jaké filmy vznikaly v počátcích zvukového filmu, co tenkrát bouralo kinosály a čemu se diváci v té době smáli. Kupříkladu natočit dneska v komedii scénu, jak hlavní, kladný, psychicky normální hrdina kouše gramofonovou desku, by bylo fakt mimo mísu... Nevím, národem milovaného Krála Komiků Vlasty Buriana jsem si nikdy nějak zvlášť neoblíbil, víc se mi tu líbil "přihrávač" Jindřich Plachta a nejvíc zaujal mladý "Vacátko" Jaroslav Marvan jako generální ředitel komisařství. Z uměleckého hlediska mi líbily scény z dobového kabaretu a nejvíc "pra-videoklip" To neznáte větší mršku, s vtipným uklízením desek (na svou dobu geniální!). PS: Skvělé, že v oficiálním textu distributora je popsán celý děj, aspoň jsem teď po filmu pochopil, co se to tam vše na plátně vlastně dělo. ()
To neznáte Hadimršku je z toho druhu filmů, jejichž divadelní podobu Burian nejprve s velkým úspěchem uváděl na prknech divadla a potom je také zfilmoval. Při natáčení Hadimršky režisérské duo Lamač – Frič ve srovnání s hrou notně přitvrdilo na humoru, aby film dostal větší říz. Počínaje už jménem samotného Burianova hrdiny, který se ve filmu jmenuje směšně – Popelec Hadimrška. Ten přijíždí coby revident vesnické filiálky velké banky do Prahy, aby tam vzkřísil zadlužený podnik vyrábějící gramodesky. Burian opět srší vtipem a energií jako vulkán. Stejně jako řada jiných komedií s Králem komiků v hlavní roli má i tahle poměrně banální zápletku, která se rozplétá velmi pomalu, protože hlavní jsou nejrůznější scénky a gagy, vtipné situace plné nedorozumění atd. Kdyby Hadimršku hrál kterýkoliv jiný komik, těžko by ho vytáhl do nadprůměru. Jenže Burianovo charisma je tak velké, že i z průměrnějších předloh dokázal vytěžit maximum. ()
Tenhle film mám moc ráda je prostě úžasný a ty hlášky tak to nemá chybu jak říká zaměstnanec pana Zlatníka pan Puntík o Mici Angoře "Krasavice inteligentní" nebo jak píše Kleopatra ta scéna jak Hadimrška je ve sprše a pěkně se tam kroutí a říká "pojďte si pro mě"!!! tak to opravdu nemá chybu nebo když vlítne do krám s gramofonovými deskami a začne tam udílet rozkazy a všichni jsou z něj paf. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (5)
- Ve filmu zazněla píseň s názvem „Píseň psacího stroje“, ke které složili hudbu Jára Beneš, Ferry Gyulai, Jan Stark, text písně napsali Jaroslav Mottl, Fráňa Vodička a nazpívali ji Marie Grossová a Lída Theimerová. Dále zazní píseň „Mne koupali co děcko v horké lázni“, ke které hudbu složili Jára Beneš a Bedřich Kerten, text písně napsali Jaroslav Mottl, Fráňa Vodička a nazpíval ji Vlasta Burian. Také zde zazní píseň „Růžové psaníčko“, ke které hudbu složil Jára Beneš a text písně napsali Emanuel Brožík a Fráňa Vodička. (GASTON73)
- Scénář Václava Wassermana vychází z úspěšné divadelní hry „Pod dozorem věřitelů“ Ernsta Bacha a Franze Arnolda z roku 1929. (Komiks)
- Předválečnému kabrioletu Tatra T57a se přezdívá hadimrška. Proslavila se totiž právě v tomto filmu. Jezdí v něm revident Popelec Hadimrška (Vlasta Burian). (Stegman)
Reklama