Hudba:
Jim GuthrieVOD (1)
Obsahy(1)
Dokument zachycuje snažení a pocity vývojářů tří nezávislých počítačových her. Od prvotních návrhů přes těžký a dlouhý vývoj bez záruky úspěchu a navrácení vložené energie, až po samotné vydání hry. Sleduje příběh autorů hry „Super Meat Boy“, dvojici Edmund McMillen a Tommy Refenes. Dále v něm vystupuje Phil Fish se svojí dlouhá léta složitě vyvíjenou hrou „FEZ“. V menší míře pak představuje autora hry „Braid“ Jonathana Blowa. (montana_cz)
(více)Recenze (76)
"Indie Game: The Movie" není jen o prostředí tvorby nezávislých počítačových her, ale o tvorbě a všem, co ji provází, obecně. Z pohledu čtyř charakterově zcela odlišných lidí vykresluje jejich osobnosti, jejich neduhy, jejich osobní reakce a prožitky, které celý proces doprovází a činí tomu velmi citlivě, intimně a profesionálně zároveň. "IG: TM" je velmi osobitý a originální dokument, který navíc svou formou a podáním přesně vystihuje pojem indie.. ()
Vyzdvihnul bych moment, v němž jakýsi umělecký gejgeek téměř pláče, že kritici i hráči sice jeho hru oceňují, ale chápou ji špatně a vůbec jí tedy, ti zlí, hloupí bastardi, nerozumí. To jsem se od srdce zasmál. Jinak je to takový pěkně natočený, ale trošku vychtěný dokument o tématu, které mě příliš nezajímá. ()
Nejde o dokument v pravém slova smyslu; vypadá to spíše jak celovečerní verze zdařilého kickstarterovského videa na produkt "vývojáři indie her". Je to sice o nezávislé herní scéně, ale soustředí se to výhradně na trio FEZ, Braid a Super Meat Boy, kterým se dostalo před, při a po vydání značné mediální pozornosti (zasloužené, ne že ne) i kritického úspěchu; a v zásadě i toho komerčního. "Skutečnou" indie scénu to tedy nijak neřeší a ostatně ani nezmiňuje. Není to o vývoji, není to zase až tak moc o pohledu do zákulisí a je to tedy především o čtyřech lidech. A o tom zda mají co říci. Tady sice mají co říci všichni, ale s výjimkou Jonathana Blowa a Edmunda McMillena jenom tak žvatlají a nic moc kloudného neříkají. Na druhou stranu se tu potvrzuje, že aby byl člověk génius, tak musí být i tak trochu blázen či popřípadě debil. Tady jsou více či méně narušení (každý po svém) všichni. Nejvíce to zarazí u Phila Fishe, což je ukázkový sebestředný konfliktní zámořský duchebag, u nějž byste vzhledem k jeho arogantnímu projevu čekali, že bude trávit dny trolováním v internetových diskuzích (i když... možná to dělá, bylo by mu to podobné) a ne že zrovna on je autorem něčeho tak nezměrně nápaditého, poklidného i inovativního jako je FEZ; tedy hra, která patří do toho vzácného ranku titulů, které dokazují, že i herní scéna může dát vzniknout uměleckému dílu. ()
Mezi filmem a dokumentem je dost tenká hranice, tudíž se do sebe vždycky navzájem tak trochu vpíjely. Vpíjí-li se dokument do filmu, je vše v nejlepším v pořádku, neboť to dává filmům téměř vždy prospěšnou autentičnost a sugestivitu. Proti postupům pocházejících z dokumentů jako ruční kamera nebo práce v neateliérovém reálu nelze rozhodně nic namítat. Zásadní problém nastane, začne-li se naopak vpíjet film do dokumentu, a to se stává bohužel dost často a stalo se to i zde, neboť takové vpíjení obírá dokument o veškerou věcnost a posouvá ho do hrané, melodramatické, sentimentální roviny, kde nemá co pohledávat. Rozhodně netvrdím, že musí každý dokument vypadat jako nějaká garážová lo-fi nahrávka, jen říkám, že nabízet divákům pouze řeky plné medu a stromy obsypané gumovými bonbony a docela rezignovat na jakékoliv konkrétní informace o samotném vývoji her je fatálním omylem a obávám se i ztrátou času. ()
Sympatická záležitosť ale vzhľadom na dĺžku, nie až tak informatívna a že by som o samotnom vývoji, respektive čo všetko mu predchádzalo, chcel vedieť viac. Takto síce dokument dokáže napriek kĺzaniu sa po povrchu vzbudiť záujem a na vybraných miestach aj vyvolať emócie ale rozhodne ma to v tejto forme nepresvedčilo, že jedine indie scéna si zaslúži uznanie, lebo do svojich projektov vkladá narozdiel od tej komerčnej srdce. Dobrý nápad sa síce cení viac ako skvelá forma, ale až také čiernobiele to skutočne nie je. 70% ()
Pro mě jeden z největších zážitků letošního roku. Emocionálně nesmírně silný, skvěle vygradovaný a jako celek opojný v tom, že ukazuje herního vývojáře nejen jako fanouška, který si váží respektu jiných fanoušků, ale především odvrácenou stranu kreativních autorů, kterým se bortí svět téměř ze dne na den. A kolikrát k tomu stačí taková blbost jako pozdní upload na Xbox Live. Z hlediska objektivních kvalit by to bylo za čtyři, ale filmu, ve které na férovku zazní, že jsou dnešní mainstreamové tituly vlastně strašné sračky, mám chuť pořádně přisolit. ()
Dobrá forma, velmi zvláštní, ale zajímaví lidé, ohromně neprozkoumané téma a slušná gradace. Dokument mnou rychle projel, protože opravdu odsýpá, ale stopy stihnout zanechal. Pravda, že ne všichni mi byli sympatičtí a ne každou z her bych nakonec chtěl hrát, ale to není podstatné. Tak to i má být. Ten polohipster byl zvláštní, ale rozhodně bylo nač koukat. Více takových. Téma je mi ukradené, když bude celek dostatečně lákavý. A tenhle je. ()
I přesto, že nezávislá videoherní scéna není mým šálkem kávy je "Indie Game" jedním z nejzábavnějších a nejpoutavějších dokumentů co jsem za hodně dlouhou dobu viděl. Film se zabývá několika nezávislými tvůrci (teď si vzpomenu jen na tvůrce originální hry Braid) a jejich čekáním na úspěch, jimi vyrobených her. Žádné velké odsuzování megaspolečností, vyrábějících AAA tituly ale zábavný pohled na nezávislé tvůrce se kterými by si nejspíše většina normálních pozemšťanů neměla co říci ale přesto pochopí jejich záměry a budou jim držet palce a doufat v jejich úspěch. ()
Dokument ukazuje, jak je možné i takřka na koleně vytvořit skvělé hry, stačí mít dobrý nápad. V širší rovině pak ukazuje, jakými psychickými stavy mohou procházet kreativní lidé a umělci, tedy nejen tvůrci her, jež se rozhodli obětovat téměř vše pro vytvoření nějakého osobního díla, a co přichází poté, co člověk konečně výtvor, na kterém pracoval třeba i několik let, vypustí do světa, přičemž rozhodně vybízí k zamyšlení, co se stane s těmi, kteří neměli takové štěstí, a jejich hra (či cokoliv jiného) nebyla přijata pozitivně. ()
Velmi profesionálně natočené "drama" o vývojářích nezávislých her mě velmi mile překvapilo. Kdyby tak lidi tušili, co všechno se skrývá za vývojem takové hry, hned by si jí vážili více. ()
moc zajímavé nahlédnutí do života několika geeků - podivínů, kteří stojí za vývojem nezávislých počítačových her.. rozhodně se díky tomuto dokumentu budu na indie hry dívat jinak, když na ně v budoucnu narazím.. ()
Velice poučný náhled do životů vývojářů nezávislých her. Člověk musí obdivovat a zároveň litovat lidi, kteří do svého díla vloží téměř všechno... 8/10 ()
Je hezké vidět, že stále existují lidé, kteří dělají hry srdcem a ne jen za účelem zisku. ()
Obdivuji vývojáře softwaru. Čas a osobní život, který jim bere tato "práce" je nezáviděníhodný, ovšem když výsledkem jsou tak skvělé hry, atd., tak se člověk trošku zamyslí a řekne si, že jim to za tu určitě stálo :) 5* ()
Dle mého názoru nemůže být nic lepšího, když vás dokument donutí přemýšlet, zamyslet se nad danou věcí (v tomto případě Indie hry). Když se chcete dozvědět více i po zhlédnutí filmu, a věci, které vás dříve nezajímaly vám najednou začnou vrtat hlavou a chcete vědět víc. Například já jsem okamžitě po shlédnutí začal hledat zmiňované hry a začal se zajímat, jak se jim daří a co dělají v dokumentu zmínění programátoři v současnosti. Nejsem žádný super geek, ale upřímně musím říct, že tento dokument mě nějakým zvláštním způsobem zasáhl. ()
a COMPULSORY MOVIE FOR EVERY GAMER! Bol som pripravený na viac menej „obyčajné“ 100 minútové rozprávanie o hrách (čo by ma vzhľadom na to, že sa už pár rokov považujem za hráča bavilo samé o sebe). Nakoniec som dostal jeden z najosobnejších, najúprimnejších a najpríjemnejších dokumentov za posledné roky. Film sleduje vývoj troch nezávislých „indie“ hier a osud ich vývojárov. Máme tu zadupčeného intelektuála Johna Blowa s jeho „romantickým“ Braidom, usmievavého pohodára Eda (s manželkou) spoločne s melancholickým Tommym a ich uletený Super Meat Boy a nakoniec psychicky mierne labilného Phila Fisha s hrou Fez (ten mi ako jediný liezol svojimi výlevmi občas na nervy). Sledujeme Ich osudy, osobný život a obety, ktoré museli podstúpiť kvôli ich vysnenému projektu. Žiadne odsudzovanie veľkých komerčných spoločností vyrábajúcich á-čkové vysokorozpočtové, graficky vycibrené hry. Len zábavný pohľad na výrobu hier z tej druhej strany nezávislých tvorcov, občas pretkaný zábermi z iných hier (čo ocenia hlavne gameri). Vo závere som bol až sám prekvapený do akej melodramatickej roviny sa dokument posunul, ako skvele dokázal pracovať s citmi a vo výsledku som všetkým tým vývojárom úprimne prial úspech vzhľadom na ich vynikajúce nápady a to koľko pre svoje doslovne osobné dielo obetovali. Z dokumentu tak srší radosť, pocit zadosťučinenia a celkový „friendly-feeling“. Indie Game sa na prvý pohľad tvári ako „geeks only“ záležitosť, ale nakoniec má životnými príbehmi povedať čo aj bežným hrami-nedotknutým divákom! Navyše na skvelej filmárskej úrovni, s vynikajúcou kamerou a strihom. CELKOVO: 4* / PS: aj keď uznávam, že tým nadšením zo mňa hovorí malá duša gamera-konzolistu odchovaného od útleho detstva na Sege, neskôr Nintende, až po Playstation 1, 2, 3 and coming 4 ... :) / PS2: po dopozeraní dokumentu som dostal neodolateľnú chuť si kúpiť a zahrať všetky tri spomínané "indie" hry, idem na to! ()
Super dokument o tématu, do kterého příliš lidí moc nevidí. Dá se doporučit v kombinaci s dokumenty jako Side by side nebo Sound city. Doba se mění a dnes je možné cokoliv, natočit film na zrcadlovku a nastříhat ho v počítači a během vteřiny sdílet do celého světa, to samé se dá dělat i s hudbou, leckdy už nepotřebujete ani nástroj (natož na něj umět hrát) a můžete si vytvořit vlastní single nebo celé album. Indie Game: The Movie jak ostatně název slibuje je o vývojářích nezávislých her. Vcelku civilní náhled do jejích myslí i domácností ukazuje radosti i strasti vývoje her mimo hlavní herní průmysl. A pohled je to i přes menší míru informací stále dost zajímavý na to, aby utáhl celovečerní dokument. ()
Indie hram fandim z celeho srdce, nektere kousky jsou vskutku luxusni a byl jsem zvedavy na kvalitni dokument na dane tema, proces tvorby atd., ale tohle na me pusobilo spis jako promo a spatne herecke cviceni nekolika nesympatickych geekovskych drama queens se spatnymi vousy. FEZ vypada dobre a rad si to zahraju, ale Phil Fish pusobi jako neskutecnej debil. 5/10 ()
Ani ne tak očekávaný dokument o indie hrách jako příběh tří a půl nadšenců, kteří nemají daleko od geniality. Místo podrobného rozebrání herní indie scény tak dvojice Lisanne a Jamie téma jen pro laiky krátce představí a zaměří se na osudy Phila Fishe a členů Team Meat. Jonathan Blow, který už měl za sebou v době natáčení jako jediný z hlavních účinkujících milionový hit jménem Braid, příběh spíš rámuje, ale jsou to jeho krátké monology, které vlastně vysvětlují to, co se děje v hlavách ostatních. Tlak, které na všechny tři vyvíjí okolí kvůli jejich nadějným, ale dosud nevydaným hrám tak způsobí, že na konci filmu už na sebe práskli tolik, až před kamerou stojí prakticky nazí. Nečekaně dobrý soundtrack dramatičnost jejich situace ještě zvýrazňuje. Jakékoli výtky k věcnému obsahu filmu tak jsou buď úplně mimo nebo otázkou osobních preferencí (a předsudky jsou ze své podstaty vlastně taky mimo). S přihlédnutím k Director's commentary totiž celé dílko dává do posledního detailu smysl a nadšení obou tvůrců jim zároveň namísto podoby nezúčastněných pozorovatelů dává lidskou tvář. Komentář Team Meat už je jenom třešnička pro kohokoli, kdo by rád slyšel dvojici stojící za Super Meat Boy i jindy než v době nepředstavitelného stresu. ()
I'm geeky and I know it! Braid vypadá zajímavě a nejspíš mu dám šanci. Ty zbylé dvě hříčky na PSNku nevedou, takže zbyde více času na Call of Duty :) ()
Reklama