Obsahy(1)
Manipulace, nátlak, ponižování, agrese. Skryté kamery zachytily drsné pozadí předváděcích akcí pro seniory. Co se opravdu děje na populárních zájezdech s obědem zdarma? Praktiky, ze kterých mrazí. Lži a promyšlená manipulace, jejímž jediným cílem je donutit bezbranné staré lidi k nákupu předraženého zboží. Senioři ze svých nuzných důchodů splácí horentní sumy za často nekvalitní produkty. Někteří z nich se dušují, že už na žádnou akci nikdy nepojedou, jiní to nevydrží a jedou znovu. Co je žene? Zvědavost? Samota? Nebo závislost? Autorky tohoto filmu rok v převleku navštěvovaly akce, kde se důchodcům vymývají mozky a kde mladí lidé nejsou vítáni. Vedle autentických záběrů z předváděcích akcí a výpovědí poškozených seniorů přináší dokument i pohled psycholožky, právníka a dalších odborníků. Film tak poprvé komplexně mapuje tento nechvalný fenomén dnešní doby. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (702)
To je prostě svinstvo... víc nemám co dodat,,, ()
Všichni to víme. Když blahoslavený seniljor uvidí na letáku rohlík v Kauflandu za osmdesátník, odhazuje francouzské hole a kardiostimulátor nekardiostimulátor si udělá osobák v nákupním trojboji - pajdání na sto metrů, přeskakování vozíků a box s ostatními vyžilými mentály u pečivového boxu. Dvacetník sleva, no neriskujte mrtvičku, když za deset kusů ušetříte dvě koruny, které si můžete přidat do fondu na rakev! Vnutit pak něčemu takovému čínský parní čistič za třicet litrů, co sice nečistí, ale zato si s ním můžete tak týden doma zvlhčovat vzduch než dojde pára, je jako vyměnit s domorodci na úrovni doby kamenné korálky za hroudu zlata. Ti dýleři jsou nepochybně zkurvené hyeny a tématické zájezdy pro Jedličkův ústav nepořádají jen proto, že jsou chovanci zbavení svéprávnosti a kupní smlouva by nebyla směroplatná. Jinak by to byl zlatý důl. Být teď důchodce, najdu si tu kikinu, co splácala tento tendenční dokument a minimálně ji kousnu do prdele svými umělými zuby, než se pokusím jí ho tam vášnivě nadrobit, protože se ze mě snažila udělat impotentního debila! Má mi být teď jako líto ubohé babičky, která s cigánsko - maďarským přízvukem není schopna vypotit kloudnou větu, protože její íkvé osciluje někde mezi gibonem a šimpanzem, a šla by do toho po hlavě i ve třiceti, kvůli tomu, že ve své svaté prostatě promrdala důchod i s pohřebním fondem a musí se teď chudinka sama zpopelnit na indukční plotně za osmičku zabalená do deky z pravé, syntetické ovce za patnáct? Ani hovno! Zbavil bych jí svéprávnosti a zabavil jí veškerý zbývající majetek, z něhož bych zvedl plat pár policajtům, aby ty zasrané supy dostali tam, kam patří. Propadal bych teď panice panice (je to schválně dvakrát, aby to bylo žertovné), kdybych neznal výhradně důchodce, co mají pod chepicí a ten mixér za třicet si koupí raději za litr v Elektroworldu. Nedostanou k tomu sice jako dárek prošláplou termosku, ale zato pak nemusí někde v televizi nesrozumitelně skučet! ()
Klausova neviditelná ruka trhu v nejryzejší podobě a zároveň smutná ukázka (ne)fungování ´České obchodní inspekce´, potažmo kontrolních mechanismů tohoto státu. ()
Šokující pomník investigativní žurnalistiky na veřejnoprávní televizi? Možná, na první pohled. Rozhodně bychom měli nechat na hlavě. Faktem totiž je, že jde ve své podstatě o objevování Ameriky, protože s tímhle humusem a právními kličkami ozajstných fyzicky existujících Šmejdů se nejenom moje profese potýká spoustu let. Druhá stránka věci je ale to, že si zatím - pokud vím - nikdo nedal tu systematickou skrytěkamerovou práci za účelem seznámení nejširší možné veřejnosti nejenom s tím, ŽE, ale hlavně JAK se to svinstvo děje, včetně psychologického rozboru. A to si rozhodně respekt zaslouží. Třetí stránkou věci je pak kontroverze, kterou musí nepochybně vzbuzovat snaha tohoto filmu chránit ty, kteří o tu ochranu vlastně ani nestojí, respektive jim nejde živou mocí pomoct (krom omezení svéprávnosti:P). Čtvrtou je otázka, proč je takový problém za x let přijmout zákony, které by kontrolním orgánům umožnily opatřovat nezpochybnitelné důkazy o tom, co se na těch uzavřených "společenských akcích" děje, a ukládat takové sankce, které by těm věhlasným i méně věhlasným podnikatelským subjektům daly pocítit, že každý jednotlivý případ (protože z těch skupin, které se na tyhle "zájezdy" vozí, to víc než jeden max. dva lidi řešit nechce) jim velmi zásadně podkopává rentabilitu toho jejich "byznysu". A pátou stranou je pět let minimální sazby za podvod při způsobení škody velkého rozsahu, což při takovéto pokračující trestné činnosti jistě není problém nahrabat - zvlášť když máme už aj hentu trestní odpovědnost osob právnických, že. A závěrem jen dodám, že jako advokát jsem slíbil chránit lidská práva - ale podobně jako u některých pachatelů zejména násilné trestné činnosti se u některých v tomto filmu zachycených Šmejdů kloním k tomu, že bychom měli koncept lidské bytosti poněkud zrevidovat. Protože zcela evidentně ne každý, kdo nese vnější fyzické rysy lidské bytosti, jí skutečně je. Nakonec i právní úkony se posuzují podle obsahu a ne vnější formy;) Myslím, že těch 80% si tenhle film zaslouží, navzdory tomu rádobypohádkovému závěru - ono se totiž ukazuje, že média stále mají moc, a ledy se začaly hýbat. ()
Bylo mi na blití. Možná i proto takové hodnocení. Každopádně přesně ten typ dokumentu, který má opodstatnění a především dospěl k závěrečné dohře. Pomohl jak pár sviním do kriminálu, tak některým k očištění. A to je přesně ten důvod, proč si myslím, že by měli vznikat dokumenty. ()
Tři hvězdičky za čistě performativní gesto, po kterém se snad začne něco dít. Jako dokument pro mě místy za hranou únosnosti, tak vyhrocené téma pojednat v natolik vyhroceném duchu, často s upřednostněním emocí před kontextem a s prosakujícím mesianismem autorky je neuspokojivé (použití Vltavy, uličnicky bezmocná scéna s Pochodem gladiátorů a závěrečná pohádková scéna s plačící Maruškou). Přinejmenším rozbor praktik a psychologických mechanismů je zajímavý a záslužný, otázka je, zda třeba Český sen nepojmenoval podobné věci mnohem vnímavěji a podnětněji. Jsou ty předváděčky fakt anomálie, nebo je to spíš běžný systémový proces přivedený ad absurdum a není zásadním problémem právě "závislost" účastníků a neschopnost myslet za sebe, která se ale zdaleka netýká jen osamělých důchodců? Film mi řekl to, co roky vím a to, co nevím, odbyl několika větami. To chce prostě víc analýzy, ale pokud debata začne tímhle filmem, proč ne... P.S. Logo Blesku na konci je neuvěřitelná absurdita, která mi připomněla člena SPO, kterak na konci Spřízněni přímou volbou řve na Klusáka "z kerýho ste bulváru?". Kdo je tu vlastně ten šmejd? ()
- Krásné ráno všem, krásné ráno všem. Jsme tu opět a jsme tu jen pro vás, vážení diváci. Nažhavte své televizory, pohodlně se usaďte do svých sedaček a připravte se na velkolepou jízdu. Toto je můj nejoblíbenější kolega Pepi - A toto je můj nejoblíbenější kolega Horst, hi hi hi. - Teda, Pepi, co dneska nabídneme naším divákům? Včera jsme díky našemu titanovému noži Der SoupMesser nakrájeli na plátky cherry rajčátka a elektromagnetický celokompozitový pancíř, dnes bychom mohli našim divákům nabídnout něco neméně zajímavého. - Horste, na něco se tě zeptám. - Ano, Pepi, ptej se. - Horste, ráno, když vstaneš, určitě se chceš kvalitně a zdravě nasnídat, je to tak? - Pepi, to máš naprostou pravdu. - Ale, s jakým problémem se každé ráno potýkáme? Náše máslo je v ledničce celé ztuhlé a nejde pořádně rozmazat. A na to my, máme řešení! - Tak tomu nevěřím, Pepi, to by bylo naprosto báječné! Prosím, pokračuj, napětím nedýchám! - Horste, vidíš tuhle nádhernou plastovou nádobu? - Co vypadá jako obyčejná krabička na svačinu? - Ano, přesně tu. Tak to je náš excelentní ButterShit pět tisíc. Díky modernímu designu tato perfektní věcička snadno zapadne k vám do kuchyně a to ještě nevíš to nejlepší! Pokud do ní vložíme kostku másla a nádobu uzavřeme, za celé čtyři hodiny nám máslo pookřeje a bude snadno rozmazatelné! Nehledě na to, že materiál je vyrobený z polymerizovaného termoplastu, takže je šetrný k přírodě! - Teda Pepi, nadšením ani nemohu ani mluvit. - To je v pořádku, Horste, šetři hlasivky na výbuchy radosti z ceny! - Tak to by mě skutečně zajímalo, kolik za tohoto neuvěřitelného kuchyňského pomocníka zaplatím. - Drž si klobouk, Horste, protože to není šedesát tisíc. Horste, není to ani padesát tisíc! A teď se něčeho přidrž, abys to ustál, protože to není ani třicet tisíc! - Bože, tak kolik to tedy je? - Horste, je to pouhých patnáct tisíc! - To je naprosto neuvěřitelné. - Ano, je to tak, ButterShit si můžete pořídit již za nádherných patnáct tisíc euro bez dépéhá. Ale to pořád není všechno! Pokud zavoláte do pěti let od odvysílání této reklamy a budete patřit mezi prvních dvě stě milionů šťastlivců, dostanete navíc ZDARMA do zásoby dalších dvěstě kusů ButterShitů. Tak řekni Horste, není tohle ta nejlepší nabídka v životě? - Pepi, od teď bude každé ráno procházkou růžovým sadem! - A věřím, že i pro naše diváky. Neváhejte a objednávejte a hezký večer všem, hezký večer všem! ()
NECHCEŠ UMŘÍT? TAK NAKUPUJ!..... /// Propracovanost mafiánskejch prodejních praktik, mixnutá pohledem do očí smutnejch českejch důchodců. Nebo do smutnejch očí …? Což to je jedno, protože … KDO BY ODOLAL poučné a poutavé prezentaci? Člověk při vyprávění seniorů přemejšlí, co je vlastně horší, páč třeba ono ,,TY BLBÁ KRÁVO“ se chce zařvat i mě. Šmejdi jsou dokument, kterej se dotýká celý společnosti, ať už si o těch, jejichž ráj je Kaufland a jejichž tempo je vražedný, myslíme cokoliv. A měl by se povinně podávat všem při dovršení věku 60ti let. S příspěvkem na pohřeb a kupónem k žehu zdarma. Nebo vy snad víte, co zejtra dělá vaše babička? /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Deku za 15 litrů kupuju jen tehdy, když je k ní šiška salámu zadáčo. 2.) Při podnikání dodržuju zásady. Hlavně tu o reciprocitě. 3.) Sedmihodinová prezentace – to je něco pro mě! /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Denně čtu o tom v Blesku a konečně jsem to viděl. Poučné, ale ty důchodce bych fakt mlátil hlava nehlava.... ()
Unavuje mě ten současný trend představovat desetiletí staré fenomény jako něco zcela neznámého, čemu najednou musíme věnovat okamžitou pozornost a hlavně CYTEČKY (Pražáci nemaj babičku či na ni serou, že si těch pozvánek v její poště za patnáct let nevšimli, nebo tihle zuřiví bijci za práva obyčejného člověka prostě zpozorovali všeobecně vzrůstající nasranost a rozhodli se něco vytřískat z toho, že společnosti poskytnou hezky zabalený ventil pro její vztek?). Tak tedy ještě jednou pro ty blbečky v poslední řadě, kterým to furt ještě nedošlo a mumlaj něco o ohavným kapitalismu: na předváděčkách vás ožebračej. Čtěte informace napsaný malým písmem a složení potravin, abyste nemuseli poslouchat banálně samozřejmá kázání toho drahouška z Pekla na talíři. Nesedejte do auta k cizím lidem. Bankám nejde o vaše dobro. Vlastně když už jsme u toho, nikomu nejde o vaše dobro, jenom vaší milé kiddlince, která by byla hrozně ráda, kdybyste konečně přestali fňukat a převzali za sebe zodpovědnost. Tenhle emocionální patvar nesvědčí o zrůdnosti kapitalismu, nýbrž o neschopnosti člověka žijícího za minulého režimu přestat se spoléhat na to, že se o něj někdo postará. A jen tak mimochodem, mohli bychom už konečně vzít na vědomí, že demokracie znamená určitý systém společenského uspořádání, a nikoli „ráj na zemi, kde jsou všichni na sebe hodní, jde jim o druhý, nikomu nezáleží na těch hnusných přízemních penězích a kde se máme úplně suprduprsluníčkově, mamino-bejvalá souško“? Neustále reagovat na tu dědkovskou logiku „To je ta vaše demokracyje, co ste za ni zvonili klíčema, za komoušů bylo líp“ mě totiž nějak přestává bavit. ()
Můj životní styl je jednoznačně nezdravý. Sice nekouřím a neválím se po ulicích ochromen kvalitou krabicového vína, ale zároveň si nevařím oběd v hrncích za 30 na indukční desce za 8 a po jídle se nenatáhnu na matraci za 20 a nezachumlám se do deky za 15. Možná je to proto, že mi do schránky nepřistávají nabídky na neuvěřitelně výhodnou prohlídku zámku proloženou kolečky salámu. Tímto vyzývám všechny Šmejdy, aby mi tyto neodolatelné nabídky zasílali, ale preferuji jemný papír, aby mé půlky příliš netrpěly. A abych nezapomněl, tak metodika deptání důchodců mne naprosto nadchla, záběry ze skryté kamery byly vynikající, ale celková úroveň dokumentu byla celkem mizerná. Takže hvězdy jsou za téma a pro všechny náctileté chytrolíny mám jednu informaci - v důchodovém věku vás taky opustí bystrost myšlení a kdybyste vyrůstali za jiného režimu, který by mimochodem tohle nikdy nedopustil, tak se ve chvíli, kdy se na vás vaši potomci vykašlou, taky budete naivně snažit nějak zapojit do života. Dneska víte, že takhle je to špatně. Ale budete to vědět potom? ()
Dokument nevalné kvality, avšak (snad) s velkým přínosem. Vnímám ho především jako první vlajku na cestě k zastavení tohoto prapodivného podnikání těchto bezcharakterních prodejců... a doufám, že tento počin bude mít výsledky. ()
Šmejdi jsou přes průměrné zpracování rozhodně záslužný počin už jen kvůli tomu, že hnuli s legislativou a Silvie Dymáková má můj respekt, protože nepochopím, že po tolika letech, co u nás jedou předváděčky, se nikdo jiný nad tímto svinstvem ani nepozastavil. Minimálně děti nebo vnoučata tyranizovaných a zadlužených důchodců se přece museli ozvat a spojit proti šmejdům ne? Aha, počkat oni vlastně neměli čas, protože budovali "kariéru" v kanclu za 15 hrubýho. Celá kauza tak krásně ukazuje stav této pseudokapitalistické společnosti. Na jedné straně šmejdi bez morálky, kteří suvérenně balamutí, uráží a napadají bezbranné důchodce o holích, aby z nich vytáhli co nejvíce peněz a na druhé ovce, které dělají, že nevidí, neslyší, protože mají přece svoje problémy (hypotéka, dělání dětí). Nutno podotknout, že samotných důchodců mi nebylo tak líto, jak jsem původně čekal. Chápu, že se někdo spálí jednou, v klasické naivitě, že podruhé to bude lepší, dejme tomu i dvakrát, ale když vidím babku, která má plný byt krámů, které nepotřebuje a sama tvrdí, že ví o tom, že to mohla koupit i levněji a hlavně bez brutálního zadlužení nějakým židům z Becku, tak jen nevěřícně kroutím hlavou. Vrcholem pak jsou tvrzení, že už nikam nepojedou a pak ty senily vidíte, jak nasedají do dalšího busu směr předváděčka plná dárků a jídla zdarma. Tak ještě jednou, aby to pochopili i ti největší senilové. Nikdo cizí vám zadarmo nic nedá, takže je na čase se po těch 25 letech konečně probrat a být trošku ostražitý. ()
Je radost být důchodcem v Čechách a užívat si krás a výhod splátkového kalendáře, za mnohdy nefunkční a předražené produkty prapodivného původu a pofidérní kvality. Tenhle dokument mi hnul žlučí. ()
Bráno podle kvalit filmařského umu, Šmejdi nenadchnou a dají se přirovnat k varovné televizní spotřebitelské publicistice typu Černých ovcí. Jejich osvěta a společenský význam ale daleko převyšují nevýrazné umělecké kvality snímku. Skrytá kamera sleduje drsný nátlak na důchodce při předváděcích akcích a ukazuje přehlídku lidské naivity, stádnosti, nevzdělanosti a konzumní touhy na jedné straně, na druhé straně pak bezohlednost, manipulativnost, hrubost, lži a zastrašování. Nejlepší obranou je takové akce ignorovat, používat prostý selský rozum a elementární vkus. Film nepřímo uvádí na pravou míru houževnatě udržované mylné tvrzení o tom, že důchodci jsou nejchudší a sociálně nejzranitelnější vrstvou společnosti. Kdyby tomu tak bylo, pak by neexistovaly podobné pochybné firmy se svým agresivním marketingem a filmaři by neměli o čem točit. Sociálně nejzranitelnější jsou ve skutečnosti rodiny s více dětmi a zdravotně postižení. Největší problém důchodců aspoň dosud není ve výši penzí a ekonomickém zázemí, ale v osamělosti a sociální izolaci. Celkový dojem: 65 %. ()
Jako příspěvek k vyvolání diskuze fungují Šmejdi perfektně, jako dokument však už bohužel nikoliv. Přesto je však třeba říct, že vytyčený cíl se Silvii Dymákové povedl na jedničku. Téma dostalo více prostoru jak v médiích, tak i v poslaneckých lavicích a po letech tichého tolerování přicházejí změny. ()
Dokument, u kterého vydržíte. A to se cení. Na konci jsem si však kladl otázky, pro koho je vlastně dokument určen. Pro ty babičky a dědy? Ne, dozvěděli jsme se, že to je jejich závislost. Jako na čokoládě nebo automatech - prostě budou jezdit dál, děj se co děj. Pro mladší? Ne, ti tam ani nejsou zváni. Pro ty pokoutné prodavače? Ne, na ně je zákon krátkej, proč by si něco brali z dokumentu. Pro koho to tedy je? No, pro všechny, aby se pobavili lidskou blbostí, lidským žalem, beznadějí, i temnými zákoutími lidské duše. Takže zde vlastně nejde o nic, než o čistou zábavu, šikovně zabalenou do vážné sociální sondy, která investigativní formou odhaluje cosi shnilého ve státě českém absurdistánském... ()
Hrané hodně do afektu a díky "božskému" vykladači pravdy Ondrovi i vysloveně polopatické. Na druhou stranu, pokud beru jako cílovku vymyté (už před akcí) důchodce původem z nižších příjmových skupin (i když, kde vlastně berou prachy na tolik volovin?), pak to jinak asi ani nejde. ()
Nepamatuji si, kdy naposled ve mně český dokument rozdmýchal tak intenzivní emoce. [Kino] ()
Už x-tý krát som videl v televíznych novinách reportáž o šmejďáckych praktikách a ďalšieho dôchodcu, ktorý vďaka týmto hnusným podvodníkom prišiel o svoje posledné úspory. Nuž, milí šéfovia televíznych staníc a synovia, dcéry, vnuci, vnučky - povinná projekcie vašim starším príbuzným! Dosť dobrý a kompaktný dokument, ktorý sa nebojí pomenovať veci tým pravým slovom a nebojí sa pozrieť pravde do očí. 80%. ()
Reklama