Režie:
Yves RobertScénář:
Francis VeberKamera:
René MathelinHudba:
Vladimir CosmaHrají:
Pierre Richard, Bernard Blier, Jean Rochefort, Mireille Darc, Colette Castel, Jean Carmet, Yves Robert, Robert Dalban, Paul Le Person, Michel Duchaussoy (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Když se šéf tajné služby Louis Toulouse dozví, že se jeho náměstek, plukovník Bernard Milan, snaží intrikami dostat na jeho místo, nastraží mu léčku. Pověří spolupracovníka Perracheho, aby na letišti vybral libovolného člověka, kterého budou vydávat za tajného agenta. Perrache vybere prvního houslistu symfonického orchestru, Françoise Perrina, který přiletí z Mnichova s jednou černou a druhou hnědou botou. Jeho osobními strážci se stanou Pouchet a Chaparon. Od okamžiku, kdy vstoupí do letištní haly, je Perrin neustále sledován jak Pouchetem a Chaparonem, tak Milanovými muži vedenými Botrelem. V jeho bytě Milan umístí odposlechy a kamery. O tom všem, co se kolem něj děje, nemá Perrin ani tušení. Ve středu jeho zájmu je jen jeho milenka Paullette, harfenistka a manželka jeho kolegy z orchestru Mauriceho, se kterou se tajně schází. Maurice nic netuší, až jednou zastaví za Milanovou dodávkou, kde si pouštějí odposlech Perrina právě v okamžiku, kdy je u něj Paullette. Maurice zjistí, že v té době byla Paullette doma, a Mauricemu řekne, že má vidiny. Perrin náhodou uniká ze všech Milanových nástrah. Podle Milana je Perrin vodí za nos a vysmívá se jim. Vyšle za Perrinem agentku Christine, aby ho svedla a získala od něj informace. Oba spolu stráví noc. Ani tato akce nevyjde a Perrin s Christine se do sebe zamilují. Milan nařídí, aby Perrina unesli. Perrache sdělí Toulousemu, že má obavy, aby Milanovi muži Perrina nezabili. Toulouse je spokojen, podle něho Perrin už úkol splnil. Nařídí odvolat jeho osobní strážce. Perrache je však naopak požádá, aby Perrina víc hlídali. V bytě u Perrina se sejdou jak Milanovi muži, tak Pouchet s Chaparonem a navzájem se postřílejí, naživu zůstane jen Pouchet... (TV Prima)
(více)Recenze (176)
Nejdříve se mi to nelíbilo vůbec. Po čase trochu. Po dalším čase hodně. Pak ale zase ne. A nyní už vůbec ne. To jsem si myslel, ale pak jsem to znovu přehodnotil a zjistil, že prostě některé gagy jsou podle mého soudu prvotřídní a především - ve filmu je často nepřehlédnutelné nedorozumění mezi lidmi, díky němuž s vzájemně považují za někoho jiného, situace se skrz t stávají dramatičtějšími, než by byli, pokud by se držely postavy Buddhova - Nedorozumění je jen následek neznalosti! A vražme si to kam chceme, a často je to trefná pravda. ()
Milá a pohodová komédia, aj keď som Richarda nikdy nemusel, či už s botou alebo bez nej. Dávka smiechu je umiernená a postupom času smerom ku koncu pomaličky klesá a našťastie ten koniec nakoniec aj príde. Vyrovnáva to ale účasť Mireille Darc ako femme fatale. ()
Je s podivem, že se dosud žádnej šulda nepokusil tenhle film předabovat. Mělo by to být trestné. Původní práce pod taktovkou K.M.Walló (Oliva, Voska, Holý, Morávková, Cupák...) je novým originálem a vylepšením jinak dějově poněkud tápajícího snímku (ač širokou veřejností právem považovaného za kultovní dílko). Mireille Darc se mohla vysvléct i pro kameru. ()
Do třetice všeho dobrého musím říci a jsem stále více a více nadšen. V tomto filmu je Pierre trošku méně "roztržitý" a vypadá to více přirozeně a uvěřitelně, i když příběh uvěřitelný moc není ... - Viděno 1x cca + 21. 6. 2011 - 60% ()
Ve svém juniorském věku jsem se snad nejvíce smála v kině u filmů s Pierrem Richardem. Velký blondýn je klasika. Pobaví mě dodnes. ()
Pierre Richard, mě nikdy nebavil. ()
Výborný Pierre Richard v klasické komedii, která vždy za každého počasí, za jakéhokoliv psychického stavu, prostě kdykoli a kdekoli potěší. :-)))) ()
V oddělení kontrašpionáže se náměstek Milan snaží dostat na šéfovské křeslo řadou intrik. Když je šéf prohlédne, nechá Milana sledovat náhodně vybraného chlapíka – zmateného houslistu. Mimochodem, na Panovu flétnu hraje známý George Zamphyr. ()
Velký blondýn s černou botou zřejmě patří ke klasickým a asi i nejznámějším richardovkám, mezi mé nejoblíbenější ale nepatří. Což ovšem, při takovém géniu, jakým Pierre Richard oplývá (a přesně jak to zní v tom reklamním sloganu - když ho miluješ, není co řešit), vůbec nic neznamená. Vše je jak má být, takový ten klasický richardovský humor, ztřeštěnost, trapnost, náhodnost a Richardova pohyblivost. Pokračování se mi ale líbilo více. ()
Pamatoval jsem si to z dětství jako super komedii. Teď jsem to viděl se synem a uvědomil jsem si, ze to až zas tak vtipne není. Slovní vtipy jak kdy, fyzické gagy často zbytečně přehnané (kolo, dudy). Skoda, napad je super. Viděl jsem od Venera lepší kousky. ()
Jak už bývá u P. Richarda zvykem, jedná se o promyšlený a skvěle zahraný humor. Vážně, takové komedie se už dnes netočí. ()
Můj milý Perrachi....Naprostá klasika francouzské komedie, na kterou nedám dopustit. Pierra mám moc ráda a tady se k němu navíc přidala sestava dalších francouzských velikánů jako Jean Rochefort, Jean Carmet nebo krásná Mireille Darc. Za hudbu pak geniální Vladimir Cosma, který vytvořil známou ústřední skladbu. Mám celý soundtrack i s hudbou ze (SKVĚLÉHO) druhého dílu, to znamená plus brazilské rytmy a je to vážně fajn hudba. Když si připočtu množství hlášek (Udělej koně., A pročpak jde vlastně k jezírku?, Přískříp se prevít. Můj milý Móórisi - Dobrá to stačí), určitě nejvtipnější koncert Mozarta a celkově francouzský punc, vychází mi...bomba. Rozhodně doporučuju skvělý druhý díl a taky bych zvýšila hodnocení :). http://www.youtube.com/watch?v=kzjNlbOntBQ&feature=channel_video_title ()
"Udělej koně, Francois !!" ;) ()
Dívala jsem se po mnoha, mnoha letech a dozvěděla jsem se něco nového spíš o sobě. Kdysi se mi tenhle film hodně líbil. Teď se mi hodně nelíbil. ()
Velký Blondýn je zkrátka a dobře můj velký filmový kult. Geniální hudba Vladimíra Cosmy ze které místy až mrazí, spousta humorných situácí (Udělej koně) slizký Jean Rochefort a kouzelná Darcová. Jo, jo proč se takové filmy už dnes netočí?? ()
Rok 1972, to je doba mých děti. Smály se až slzely. Žáden film s Pierrem RICHARDEM nevynechaly. Mě takový humor bere méně, ale tím nechci říci, že by byl špatný. Je to jiný komik a já mám ráda spíše slovní humor. ()
Pierre Richard zde předvádí své komediální schopnosti, a to i v tom smyslu, že není zbytečně teatrální, i když si neodpustí, aby byl místy trochu trapný. Ale nikdy to není nad míru, vždycky je to se vkusem a snímek proto baví. Navíc je to scenáristiky tak krásně ujeté, že se film prostě musí líbit a musí bavit. ()
Výborná komedie o tom, že tajné služby můžou mít zájem úplně o kohokoliv. ()
Zcela určitě nejznámější film s Pierrem Richardem v hlavní roli, který hraje údajného agenta. Je opět roztržitý, roztěkaný a nemotorný, prostě Richard jakého všichni známe. Vlastně v téhle roli si ho vždycky vybavím. Krásná parodie na špionážní filmy. Podle mě nesmrtelný film. ()
Pro mnoho lidí je Velký blondýn kultovním filmem, pro mě je spíše průměrnou podívanou s absurdními situacemi a skeči, které mě zas až tak humorné nepřipadnou. Mnohem radši mám pokračování Návrat velkého blondýna, kde vtip už jede na plné obrátky. Český dabing je zde fakt pecka - Oliva, Cupák, Morávková, Andresíková, Rázlová, Holý, Voska. Nádhera. Jako cameo si zde střihl roličku dirigenta orchestru samotný režisér Yves Robert. ()
Reklama