Režie:
Antti J. JokinenKamera:
Rauno RonkainenHudba:
Tuomas KantelinenHrají:
Laura Birn, Liisi Tandefelt, Amanda Pilke, Peter Franzén, Kristjan Sarv, Krista Kosonen, Tommi Korpela, Sonja Nüganen, Kaisa Kaljusaar, Laura Kiis (více)Obsahy(1)
Zare sa podarí uniknúť z pazúrov ruskej mafie, ktorá obchoduje s mladými dievčatami kvôli prostitúcii. Útočisko a skrýšu jej poskytne stará žena, avšak jej prítomnosť pripomína starene hrozné spomienky, na ktoré sa snažila zabudnúť. I napriek rozdielnemu veku obe zdieľajú spoločnú strašnú minulosť. (sochoking)
Recenze (85)
Zaujímavý drsný film z malej kinematografie paralelizujúci osudy dvoch žien oddelených generáciami. Aj keď spájanie praktík mafie zneužívajúcej dievčatá a ženy na prostitúciu s praktikami okupantov vnucujúcich malej krajine totalitné praktiky stalinského Ruska sa môže niekomu zdať nenáležité, stačí si uvedomiť spojivom oboch príbehov je všadeprítomné násilie, bezvýchodnosť životných situácií a klesnutie človeka až na existenciálnu úroveň. Film divákovi bez predchádzajúceho varovania ponúka brutálne praktiky mafie, či režimu, takže pri morálnom odsudzovaní konania obetí by sa mal každý pozastaviť a svoj postoj si dobre rozmyslieť. Lebo iné je cítiť sa hrdinom, keď ma život nevystavil žiadnej skúške a iné, keď prežívam osud niektorej z postáv tohto filmu. ()
Připadím si teď tak trošku podivně. Vysoké hodnocení, převážně pozitivní komentáře, kam se podívám a já sám samotinký se svou ušmudlanou dvojkou. Mohl bych dát za tři, napsat něco v tom smyslu, dobrý, mohlo to být lepší a tím to celé ukončit, ale tohle rozhodně nemám v úmyslu. Filmy hodnotím zásadně podle pocitů, jaké ve mně vyvolaly a Očista nebude vyjímkou. Kybych měl nějak smysluplně popsat, co mi všechno vadilo, bylo by toho asi víc. Když pominu na první poslech nesympatickou estonštinu, daleko zásadnější problém spatřuji ve zpracování a poté hlavně v konci. Téma filmu je určitě silné, smutné, jeho provedení mě však rozhodně neuspokojilo. Moc se mi nelíbili herci, ani rozložení na dvě dějové línie (hlavně ta ze součastnosti), ale co mně úplně zarazilo, to byl již výše zmiňovaný konec, který mi vzal veškeré iluze o nějakém lepším hodnocení. Připadal jsem si spíše, jako v nějakém akčním, tuctovém seriálu a ne ve snímku, který je takto vysoce hodnocen. Je mi to fakt líto, ale nemůžu jinak. Za dva. ()
Takáto preskvelá vec, a ja som jej pozretie tak dlho odkladala. Vy tú chybu neurobte, a pozrite si to hneď. ()
Patrně nejbrutálnější snímek letošního ročníku festivalu není ani přes početné, občas na hraně samoúčelnosti balancující obrazy násilí nesnesitelně náročným kusem. Dvě časové roviny vyprávění vzdálené od sebe více než půl století se nerušivě snoubí a vytvářejí opravdu silný zážitek. Tam, kde by se leckdo spokojil s pouhým náznakem, Antti Jokinen otevřeně šokuje. Na tenhle krvák každý nebude mít žaludek. kult pro Cinema Mundi, 2013. Trochu klaustrofobie a voyerismu, hodně řezničina, která někdy zastiňuje nebo přetváří i tak silný dojem. Velká porce erotiky, která se ale topí v modřinách, moči a krvi. Silný a pro mnoho diváků jistě otřesný zážitek. ()
Depresivní a hodně silné vyprávění o mladé dívce a staré ženě, které nepřízeň osudu spojí a překvapí tím, jak společná je minulost staré ženy s přítomností té mladé. V mnoha ohledech opravdu hodně temný příběh, který trpí jen několika hluchými místy. ()
Solidně depresivní drama, u kterého jsem váhala mezi 4 a 5. Druhá polovina už je přeci jen dost utahaná a divák tou tíhou hodně zdeptaný. Někoho to možná může nudit. Plný počet si u mě ale přeci jen zaslouží, protože fandím neokoukaným hercům a uvěřitelnému herectví (zde komplet za jedna) a baví mě téma o schopnosti ženy unést neskutečné množství bolesti. Nápad prolnout osudy dvou trpících žen z úplně jiného prostředí a přesto vzájemně propojených je poutavý, ale všemu podle mě dominuje motiv celého Aliidina bolestného až temného života, tedy neopětovaná láska, která má mnohem blíž k posedlosti.Ta má na jednu stranu neuvěřitelnou sílu být motorem v situacích, ve kterých by většina z nás nevydržela, na druhou stranu nabízí jen utrpení, zoufalství, předstírání a falešnou naději. Lze se vůbec takovému osudu, nebo spíše prokletí ubránit? Těžký film, který je ovšem nahony vzdálen romantickému kýči a plytkému Hollywoodu. ()
Opět po delší době pálím plný zásobník bez mrknutí oka. To byl tak neskutečný zážitek, až mě mrazí ještě teď, kam se na to hrabou horory! Šílený scénář, dokonalé herectví, perfektní režie, prostě špičková práce, bez výjimky. Ryzí jako zlato, syrové jako maso, surové jak železo, ostré jako břitva, to snad ani nebyl film, ale dokument. Realistický každým detailem, pohybem, myšlenkou. Skutečná Očista bez možnosti očisty, naopak se silným pocitem špíny za nehty, v duši, ve vesmíru. Stydím se, že jsem člověkem. ()
Zajímavý divácký zážitek, který mě přesvědčil o tom, že život v Estonsku byl, je a zřejmě i bude těžký. Film zpracovává dvě dějové linie, válečnou (respektive poválečnou), kdy se Estonci proti své vůli vrátili do všeobjímající náruče svého východního "bratra" a linii téměř současnou. Atmosféra snímku byla nádherně ponurá, příběh syrově brutální a absolutně nehrozilo, že bych se mohl jen chvíli nudit. Kvalitní záležitost. ()
Brutální, syrové, realistické, silné. Při několika scénách se mi zježil zátylek a záběry z bolševické mučírny se mi na dlouho vryly do paměti. Bylo to silný filmový zážitek, ale jsem si jistý, že to nechci už nikdy vidět. 95% ()
Spočiatku sa ukazovalo, že to bude film o drsných praktikách v obchode s bielym mäsom. Lenže Očista má aj ďalšiu dejovú líniu, obsahuje vlastne dva príbehy, ktoré sa neprelínajú v čase, ale prekvapivo spolu súvisia. Kompozícia je naozaj precízna a dômyselná. Príbeh v minulosti sa odohráva v časoch bojov tzv. lesných bratov proti červenej armáde v Pobaltí (1945 - 1953). V Estónsku bol ich odpor potlačený až v roku 1978. Historické fakty však nie sú okaté, nevtierajú sa, iba povstávajú na pozadí. V popredí je príbeh o dvoch sestrách, o zrade, neopätovanej láske, o vine a treste a o policajných represáliách. Silný, otrasný, ktorý sa zarýva pod kožu. Expresívny záver mal byť očistný: pre postavy určite, no nie som si istý, či aj pre divákov. ()
Estónsko je krajina krvi, násilia, štátnych prevratov a ťažkej driny i chudoby. Je tu spomenutý fašizmus i komunizmus a tak sú tu vypočúvania, skrývania a jasné, že aj popravy. Je tu silno vyobrazené, v akej ťažkej dobe sa nachádzal estónsky ľud. Film vie držať diváka v neistote, súcítil som s niektorými postavami a neboli mi ich osudy ľahostajné. Každý bojuje za to čo si myslí, že je správne a aj keď sa vás pokúsia zlomiť, vás to ešte viac ženie k odhodlaniu prežiť. Sú tu aj ideológie a vymývanie mozgov komunistického režimu. Film je dramatický, ma viaceré vypäté scény a je tu veľa neprávosti. Určite si 4* zaslúži. ()
Původně jsem chtěla dát o hvězdičku méně, ale konec mě nadchl a přesvědčil, že "očista" byla dokonalá. Je to film o nenaplněné a neopětované lásce, o velké oběti, kterou nikdo neocenil, o naději a zklamání. Je to film o vině, kterou si neseme celý život a kterou může očistit jen oheň. ()
Jak vidno, do velmi zvučné rodiny severské kinematografie začíná pomalu, ale jistě pronikat i nevelká estonská kinematografie. Po několika úspěších v čele se syrovým dramatem Klass se minulý rok spojila s Finskem, aby ve snímku Očista podrobila reflexi nedávnou minulost země. I když se srovnání stalinského teroru během okupace země za druhé světové války a současného problému obchodu s bílým masem může jevit jako přehnané a povrchní, snímek velmi rychle přesvědčí o opaku. Setkání dívky na útěku před nebezpečnou mafií s její příbuznou v dobrovolné izolaci po zradě svých nejbližších přináší ve vypjatých střetech a dialozích bolestné a velmi intenzivní vzpomínky. Osud mladé dívky šokuje svoji explicitností a nekompromisním řešením, ještě zajímavější a mrazivější je ovšem životní směřování staré ženy, u níž se spojila zášť vůči manželství vlastní sestry s nesnesitelným pudem sebezáchovy. Zaprodala se moci z osobních pohnutek a tím se jí podařilo zničit vše, o co usilovala. Radikální řešení krajních situací, z nichž není úniku, se ukáže být společným "traumatem" obou žen, které nacházejí po hluboké nedůvěře porozumění a to stvrzuje poslední brutální čin, který nemůže následovat nic jiného, než v titulu zmíněná očista a vykoupení. Dějově i významově bohatý příběh nepřestává klást provokativní otázky, jde v analýze až do důsledků, před nimiž by mnozí obrátili zrak jinam. Vše podává v silně naturalistické podobě, která spojuje skandinávskou drsnost i zádumčivost s nekompromisním nábojem vrcholných sovětských válečných filmů. Pokud v současných filmech hledáte nepříliš častou hlubokou sondu do morálně nejednoznačné a přesto charismatické postavy a jste ochotni s ni hluboce prožívat všechna životní rozhodnutí, nejhlubší možný pád a již zmíněné vykoupení, tenhle snímek vám vše nabídne plnou měrou. Jeho očistný charakter totiž ve své sugestivnosti neplatí jen pro charaktery, ale i pro diváka samotného. A je to opravdu silný a ojedinělý pocit. (Cinema Mundi 2013) ()
Z didaktického hlediska pro Čecha velmi užitečný film. I příběh je to dobrý, ale nemohl jsem se zbavit pocitu, že provedení je po všech stránkách nedotažené, jakoby filmařsky zaostalé. Asi není snadné v malém Estonsku spáchat „velký“ film. --- ()
Severania zase raz zabodovali ... sila, láska, utrpenie, pomsta ... to všetku tu nájdete ... ()
Snad jen až neuvěřitelná touha po životě může překonat nenávist milovaného muže a zvěrstva stalinistickcýh okupantů. Boj o jeho přízeň, do nějž je Aliide schopna dát všechno své dobro a zlo, nepřijímá ani kulku, která by ukončřila její trápení. ()
Takto vyzerá človek, ktorý chce prežiť a pozerá sa hlavne na svoje záujmy. Výborná gradácia a vôbec tam nemusel byť príbeh mladšej ženy. Príbeh staršej ženy by úplne stačil. Je to vo svojej podstate brutálny film (psychicky). Rozhodne sa to oplatí pozerať. Po zamyslení je koniec viac pozitívny ako negatívny. ()
Tak toto bola naozajstná chuťovka. Dve ženy, dva príbehy, jedna realita. Náhodné stretnutie starej babičky Aliide a mladučkej Zary vytvorilo napokon vynikajúci dejový rámec vytvorený z prítomnosti a minulosti. Aj keď ten Aliidin príbeh z čias komunistického Estónska bol o kategóriu lepší ako Zarin príbeh prostitútky. No oba spájala rovnaká beznádej, zúfalstvo, trápenie, no najmä naivita. Niektoré tie scény pôsobili naozaj úplne autenticky, obzvlášť tie drsné scény zobrazené absolútne bez servítky. Komunistický režim v Estónsku bol vykreslený snáď dostatočne reálne a hrubo na to, aby už snáď aj niektorí pochopili, že tie ich "zlaté" časy boli plné bezprávia a ľudia sa stali väzňami vo vlastnej krajine. Aké to bolo smutné počas toho príbehu počuť Aiidine slová "západ na nás nezabudol, prídu nám na pomoc" - a neprišli :( Akýkoľvek nesúhlas bol ortieľom smrti. Zarin príbeh bol síce tiež dosť drsný, no mohli aj ukázať akým spôsobom sa ocitla na trhu s bielym mäsom (to tam celkom chýbalo). No ako najväčšie mínus hodnotím to, že vzťah medzi oboma ženami bol odkrytý ihneď na začiatku - čo vo veľkej miere ubralo na akejsi tajuplnosti celých príbehov. S tým odhalením fakt mohli počkať na neskôr, hoci aj keby až na konci. Ale aj tak skvelé! ()
silné, dramatické, dobrý výkon herečiek stvárňujúcich jednu o sestier. Očista končiaca symbolicky očistným ohňom, keď pri pohľade naň film začína aj končí. Ozaj všimli ste si, že spoločným znakom všetkých tých zlých policajtov, vyšetrovateľov, eštebákov , rusov , slovákov, čechov, estoncov, poliakov dederonov, a čojaviem kde ešte boli je, že sú a boli, obtlstlí, chlascú o preteky a a neustále náruzivo fajčia ???? ()
Velmi dobre natoceny film se solidnim scenarem. Vzpominky Aliidy jsou vsak natolik silne, ze pokud by se pribeh zaobiral jen minulosti, tak si myslim, ze by byl jeste lepsi. Filmu z vyvoje dejin v Pobalti moc neni a o to vice si filmu cenim. Mym nejvetsim zazitkem v tomto snimku byl herecky vykon Laury Birn, doufam, ze jsem ji ve filmu nevidel naposledy. ()
Reklama