Režie:
Julio MedemKamera:
Javier AguirresarobeHudba:
Alberto IglesiasHrají:
Carmelo Gómez, Emma Suárez, Karra Elejalde, Silke, Nancho Novo, Pepe Viyuela, Miguel Palenzuela, Vicente Haro, Txema Blasco, César VeaObsahy(1)
Ángel (Carmelo Gómez) je muž s tajemnou minulostí. Dorazí k jedné španělské vinici, kde má postřikem vyhubit škodlivý hmyz. Brzy se však zamiluje do dvou žen. První je nesmělá a nešťastně provdaná dcera majitele vinice Ángela (Emma Suárez). Druhá Mari (Silke Hornillos Klein) je milenkou muže Ángeliny. V této záplavě emocí chce Ángel nalézt svůj klid. (Tygrys)
(více)Recenze (67)
Zlatá Palma - výběr ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $760,000║ ()
LFŠ 2008 Medemova ZEMĚ se snažila do jednoho filmu pojmout toho moc, resp. všechno - jenže problémy všehomíra a k tomu i ty lidské a mezilidské vztahové do jednoho filmu dost dobře nejde pojmout, pokud a) nesvedete natočit žánrovku s přesahem a pokud b) nejste výborným vypravěčem, což Medem ani jedno bohužel není. Náběh na existenciální podívanou vymykající se dramaturgickým zákonnitorstem skončí v žánrové kinematografii a s hezky klenutým dramatickým obloukem, a zprvu pečlivě rytmizované vyprávění s úchvatnou prací s hloubkou ostrosti a mimozáběrovým polem je retardováno voice-overy mimo obraz a přílišnými berličkami v podobě rozpravy se svým druhým Já, které jako diváci vidíme. Medem nedovede dostát žádným závazkům, což je inspirující a vzrušující i provokující, ale na umění je příliš doslovný a na mainstream se dotýká témat, kterých se mainstreamové filmy vyhýbají. Je to provokatér, jehož filmy spoustě lidem chutí kvůli španělskému "espiritu", ale ten není nekonečný a vyprchá celkem brzo, zvlášť při stopáži mírně nad dvě hodiny. ()
Na Julia musí mít divák náladu a chuť, protože patří mezi ty režiséry, kteří vám svůj pohled na nějaký příběh předloží snad pokaždé jinak a velmi originálním způsobem i když u Julia připouštím nějaké výjimky. A já měla tenhle film chuť zhlédnout už hodně dlouho a včera byla asi ta pravá chvíle a moc dobře jsem udělala, vysloveně padnul do mé nálady. Jediné, co trochu rušilo můj zážitek byly scénky se zvířaty (kdo viděl, tak ví).Já jsem se však soustředila hlavně na Ángela, na jeho způsob života, jeho způsob myšlení a vyjadřování, na jeho rozdvojenou duši, krásnou tvář a v neposlední řadě na ty dokonalé erotické scény, kde jsem pomalu ani nedýchala, opravdu úžasně nasnímané a zahrané. Je to pocitová záležitost a já se snažila vnímat každý detail, který kameraman po celou dobu velmi rafinovaně předkládal divákovi na plátno, včetně stop po pneumatikách traktoru. Ángel, či Anděl? Ángela či Mary, jak to dopadne........podívejte se sami? Po herecké stránce nemám jedinou výtku, všichni hráli naprosto skvěle. Emotivně mě Tierra včera dostala plně do svých tenat a podle toho hodnotím. ()
Nádherný snímek, který jen potvrzuje, že Medem je jeden z nejlepších filmářů současné Evropy ()
Hlavní hrdina je schizofrenik. Režisér je známý prasák. První ženská hrdinka je starší, mateřského typu. Druhá je mladá sexem posedlá. Velkou roli hrají ve filmu bleskem zasažené ovce. Dává vám to smysl? Ne? Tak se na to podívejte! ()
Julio Medem je určitě jeden z (dvou, možná tří) předních španělských režiséru a práce mu jde celkem slušně od ruky, Tierra představuje skromný a v hlavní dějové linii i docela jednoduchý příběh velice zvláštní, rozpolcené postavy Angela, který o sobě říká, že je napůl živý a napůl mrtvý - napůl člověk a napůl anděl... Právě tyto specialitky a odbočky dělají Zemi květnatější, než jen příběh jednoho hubiče škůdců a jeho dilema mezi dvěma ženami (které mimochodem představují zrovna opačné archetypy sexy rajdy a paní v domácnosti). Líbila se mi jistá nepředvídatelnost, divák opravdu do poslední chvíle nemůže odhadnout, kterou ženu si Angel vybere a samozřejmě se mi líbila i jistá velmi sugestivní sexuální scéna :) Ovšem nemyslím, že by Tierra byla nějak geniální, či převratné dílo, některé střípky po zasunutí mohly dát větší smysl a emoce také mohly hýřit více. 7/10 ()
Hezky nafouknutá bublinka, které ale někde v půlce začne unikat vzduch a očekávání díla věnujícího se zásadním existencionálním otázkám se vypaří jako po zásahu bleskem. Mám rád pocitové filmy, mám rád Medemovy originální nápady a jeho jedinečnou práci s kamerou (nemluvě o svůdných ženách, jež do svých filmů obsazuje :-)), jenže ve většině jeho filmů postrádám dotažení počáteční čtrty do konce a to, co by se dalo vnímat jako prostor pro fantazii a myšlení diváka, beru jako rušivé díry v neuváženě sestavené skládačce. Když to však vezmu kolem a kolem, je Země jen o něco málo slabší jako o tři roky starší Zrzavá veverka - a to není zas tak špatný výsledek. 70% ()
Ak by tento film bola moja prvá "medemovka" zaujme ma, no rozhodne nie tak silne ako iné jeho (neskoršie) filmy. Zvádza ma to k porovnávaniu. Tierra má vizuálnu a umeleckú hodnotu, má myšlienku a množstvo symbolov, rovnako však má málo presvedčivého Carmela Gómeza a niektoré samoúčelné dialógy. Silné pasáže striedajú dialógy o ničom a všetkom zároveň. Úvod je málo dôrazný, dosť nudný a skôr si ulietava kade tade, v polke filmu sa konečne napojím na Medemovskú lyriku a emócie, čo sa pri ostatných filmoch stáva úderom prvých scén. Tentokrát mám dosť nevyvážený dojem. ()
Takové lehounce mrazivé pohlazení po duši. ()
oveľa lepšie ako neskoršia a známejšia Lucia (spolu so sexom) - aj tu bola kráska na motorke, k tomu má Medem asi špeciálny vzťah rovnako ako k zemi; film silne vizuálny, zvláštne mystický, príjemne vtipný a vesmírne zložitý . . . pekné umelecké dielo ()
Tak už mám skoro hotovo. Teď mám na mysli všechny Medemovy filmy. Chybí už jen jeho poslední a ten nevím, jestli vůbec dám. Už i Pokoj v Římě jako by trošku pokulhával, tak nevím, uvidím. Jeho první filmy, ty jsou ale úplně jiné. Čiší z nich uvolněnost, originálnost, což je přesně případ Země. Už jsem tenhle film asi kdysi viděl a tak jsem si ho jen vychutnal znovu až do konce. Příběh, servírovaný způsobem, jakým to snad umí jen Julio a nikdo jiný. ()
zaujimavo vyrieseny pribeh. sem tam sa moze clovek stracat, ale v celku to posobi velmi prijemne. urcite radsej tento typ experimentu ako nejaka shit bé comedy. ()
Přišlo mi to o dost slabší než Zrzavá veverka, ale Medemův jedinečný a nezaměnitelný styl zůstává. ()
Paradoxne Tierra vo mne zanecháva silnejší dojem po dopozeraní, asi ako dobré víno. Stručne a jasne povedané- počas projekcie som sa prvú hodinu nudil a až tú druhú sa postupne dostával do Medemovej rozohratej hry. Ešte, že španielove filmy nie sú tak jednoduché a povrchné, lebo niektoré vrstvy sa mi odkryli postupne a ja som bol v podstate spokojný. Dostal som vizuálne premakané a vypiplané zábery, vzťahové symboly, vášeň a fatalitu - napriek tomu, že tu v podstate nič nechýba je Tierra ako celok v porovnaní s ostatnými autorovými (veľ)dielami akoby nedotiahnutá, trochu rozpačitá a nie tak silne magnetizujúca a elektrizujúca. Pri Medomových filmoch veci zvyknem "prežívať", teraz som sa "len" pozeral... Určite nie slabé, ale laťka je vysoko... ()
Velmi neobvyklý "medemovský" pohled na schizofrenii a musím říct, že neuvěřitelně osobitý a chytlavý. Má opravdu každý člověk svého "strážného" anděla, který určuje vaše životní kroky i když ne vždy, tak jak by jste si sami přáli?? Tudíž zajímavý pohled do duše člověka, ve které se perou "dvě já" ohledně budoucí lásky, sám Angel spíše tíhne k promiskuitní místní mladé krásce Mari(no kdo by netíhl:) a musím říct, že i v tomto filmu Medem potvrdil, že erotické scény prostě umí- nádhera) a jeho "druhé já" Anděl tíhne k za despotického, surového zmetka provdané Angele. Konec byl sice celkem celkem průhledný a při scéně v nemocnici jsem hned věděl s kterou z nich Angel nakonec zůstane..Anděl zůstal na vinici:). Prostě velmi zajímavě a citlivě natočený snímek s opět úchvatnou "medemovskou" kamerou, za mě 80%. ()
Pěkně nasnímaná barevnost vinařské oblasti a Angelova obrazotvornost má rozhodně nemalé kouzlo. Na dvouhodinovou podívanou to však podle mě nestačilo, místy se mi film poněkud vlekl. Viděno v rámci Challenge Tour 2015:30 dní se světovou kinematografií ()
Baskický kouzelník a velký interptetátor snů, sice v případě Tierra, natočil film, který je o krapet horší než La Ardilla roja, ale onen krapet je tak nepatrný...Výklad jeho snímků nechám na Sigmundu Freudovi, vlastně nenechám, protože se mezi námi vezdejšími už nenachází, tak tedy někomu jinému a snad povolanému. Osobně se raději nechám unášet dvěmi hodinami atmosféry, pro kterou se hodí snad jen přirovnání k větě z Twin Peaks-Fire Walk With Me: "Žijeme ve snu." ()
Nemám rád halucinogénne filmy a Medemovi zdá sa na chuť nikdy neprídem ()
Je dobré se někdy podívat na neamerický film. Člověk pak pozná, že i Evropa má své borce. ()
Reklama