Režie:
Jiří StrachScénář:
Marek EpsteinKamera:
Vladimír KřepelkaHudba:
Ondřej Gregor BrzobohatýHrají:
Ivan Trojan, Zuzana Stivínová, Gregor Bauer, Josef Dvořák, Jiří Dvořák, Zuzana Kajnarová, Miroslav Krobot, Simona Babčáková, Oldřich Navrátil, Lukáš Hlavica (více)Obsahy(1)
Ivan Trojan v černé komedii o jednom neobyčejném dni obyčejného normalizačního úředníka, který v opilosti podepsal Chartu 77, a díky tomu se stal hrdinou proti své vůli... Píše se rok 1980. Richard v opilosti a spíše omylem podepsal Chartu 77 a od té doby se mu problémy a smůla doslova lepí na paty. A dnešek je vrcholem všeho! Odpoledne ho čeká návštěva u zubaře a trhání osmiček, což je něco, čeho se upřímně děsí. Než na to ale dojde, prožije celou řadu mnohem větších katastrof, proti kterým je trhání zubů učiněná legrace. Uzávěrka v práci, vdavekchtivá kolegyně, která prostě nepochopila, že šlo jen o flirt, šéfovo ultimátum ohledně odvolání podpisu Charty, doma prasklá stoupačka skrývající starou zrezivělou pistoli, nečekané otcovství patnáctiletého syna, které má vzít na sebe, a k tomu všemu všudypřítomný stín estébáka, který na něj byl nasazen. Prostě den blbec se vším všudy, kvůli kterému může buď přijít naprosto o vše, nebo díky kterému může konečně najít sám sebe! (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (396)
V tomto případě se spolupráce dua Strach+Epstein povedla. Strach to geniálně natočil. Ten socialismus z toho přímo dýchá. Ty šedé ulice a hnusné kanceláře jsou vykresleny přímo puntíčkářsky. Epsteinův scénář je velmi svižný a zábavný. Film uteče skutečně jako nic. Líbilo se mi i to závěrečné hořké vyznění. Prostě, parádní jednohubka, po které si budu ještě dlouho pamatovat, že moudrý chlap se nežení.:D ()
Poněkud podbízivá hořká vzpomínka s lehce absurdními rysy. 1) 39letý Marek Epstein napsal vtipný scénář a 41letý Jiří Strach jej zručně převedl do podoby televizního filmu. Herci jsou perfektní, atmosféra doby výstižná, reálie vesměs přesné. Až dosud vše fajn. 2) Vadí mi vypočítavá snaha dosáhnout efektu za každou cenu. Podpis Charty přece probíhal jinak, než je ve filmu zobrazeno. Večer opilec podepíše prohlášení, následující ráno (!) o věci referuje Svobodná Evropa a o hodinu či dvě později jsou už tajní u opilce v práci a věc probírají s ředitelem, no to mě podrž. Kdyby byla STB tak efektivní, byli bychom mírovou hrází socialismu dosud. Lidi v podniku zastavují nového chartistu a vyjadřují mu svůj obdiv, jaký je hrdina. Asi jsem tehdy žil v nějakém jiném Československu... 3) Celý film je prošpikován podobnými, byť už méně do nebe volajícími situacemi. Vše kolem prasklého potrubí, poměry v práci i konečně způsob "řešení" skutečnosti, že syn přivedl svou starší (!) partnerku do jiného stavu - všemu chybí opravdovost. Divák cítí, že autoři zde tvoří "na efekt" a nikoli kvůli umění či pravdě. ()
Dost depresivní téma odvyprávěno s příjemným typicky českým komediálním humorem a s herci, které prostě musíte mít rádi. Ve své podstatě vnímám tenhle film na solidní čtyři hvězdičky, ale za to, že pan Strach a všichni ostatní herci ve filmu jsou neskuteční sympaťáci přidávám ještě jednu hvězdičku navíc. Tenhle film si to prostě zaslouží. Jen mě mrzí, že nedostal větší prostor třeba formou kina. Musím totiž říct, že natočeno to bylo na absolutně profesionální úrovni, kterou jsem letos viděl snad jenom jednou, a to u Fair-Play. ()
Chudák dobrák Richard, to jak se celý den brodil ve sračkách, doslova i obrazně, bylo leckdy víc k pláči než k smíchu a Ivan toho hrdinu proti své vůli zahrál tak přesvědčivým způsobem, že jsem s ním soucítila až na doraz. I přes ty nánosy hořkosti, bylo přesto dost osvěžující vidět takto vážné téma zpracované s nadhledem i humorem, to u našich režisérů i scénáristů není zas taková samozřejmost a proto bod pro ně, hlavně Jiří Srach mi byl vždycky sympatický. Jinak já jsem tu dobu nezažila, ale jestli se skutečně pracovalo, či vlastně nepracovalo až takovým způsobem, tak potěš koště. A souhlas s Malarkeym a Enšpíglem, tohle by si skutečně zasloužilo jít do kin více, než leckterá letošní blbina. ()
Vůbec nerozumím tomu, proč se lidi v ČT neodvážili dát Osmy do kin. Proboha koukněte se, co za průměry a podprůměry mělo letos značku CZ a opruzovaly v kinech diváky (zdravím Bony a klid 2). Osma je poctivá detailovka (lahváče, interiér bytu, atd. ) s příběhem co zaujme od prvních minut, rozesměje dialogama, obrazem (kondomy Trojan :-) ) i nevulgárním humorem vulgárních témat (sračky v bytě), nechává Ivana Trojana předvádět svůj vyjímečnej hereckej talent a přitom všem stíhá brát hnusnou dobu s nadhledem aniž by to zkazilo zdařile vyobrazenou realitu (úplatky, řemeslníci, strach, fízlování, atd. ) všedního dne za vlády komunistickejch hnusáků. Všechno podtrhuje vydařený konec, který má v sobě úplně jiný aroma než celý zbytek filmu a přitom do toho zbytku skvěle zapadne. Je to přesně na hraně mezi čtyřma a pěti hvězdama a protože jeden sešivanej režisér a dva klokaní herci jsou sympaťáci s poctivým přístupem k divákovi maj ode mě Osmy opětihvězdičkovanej řádek. ()
Galerie (71)
Zajímavosti (30)
-
Natáčelo probíhalo i v brněnském Cejlu. Vysypanou multikáru natočili v ulici Špitálka. Estébák hodil pistoli do řeky u obřanského splavu. Natáčelo se také v obci Kníničky.
(hippyman)
- Pracovník zahraničního obchodu (Jiří Dvořák) má na svém voze SPZ s písmeny DD, tyto značky byly ale určeny jen pro konzulární a diplomatické služby. (sator)
- Údiv zúčastněných nad walkmanem byl vcelku oprávněný, první český přístroj se objevil v Československu až za 4 roky, tedy v roce 1984. (sator)
Reklama