Případy 1. oddělení - Série 3 (2022) (série)
Obsahy(1)
Když učitelka Jaroslava Lhotáková nepřijde do práce, mají kolegyně obavu o její bezpečnost. Oba manželé Lhotákovi jsou nalezeni zavraždění v rodinném domě v pražských Běchovicích. Zmizení obrazů, šperků a elektroniky ukazuje na loupežnou vraždu. Na místě činu se znovu řízením osudu ocitá i Václav Plíšek a jeho úsudek jako vždy přispěje k objasnění případu. (Česká televize)
(více)Recenze (58)
Přišlo mi to takové slabší. Jako jo, jsou tu skvělé kontrapunkty ("je mladistvá a právě přišla o rodiče" x "zasloužili si to"), ta necitelnost vůči adoptivním rodičům byla děsivá, větší role Plíška potěšila (hlavně jeho rady zelenáčovi a jejich vlastní pátrání na vlastní pěst) a bavilo mě, že jde o jednotu času a děje a částečně místa, takové scenáristické "svítáníčko" (modří vědí), ale jako by to herce moc nebavilo. A kokoti jako jejich šéfka, které zajímá víc instáč než skutečná práce firmy, jsou žel šéfy v mnoha jiných společnostech, kde kazí, na co sáhnou, aby pak byli vykopnuti výš se zlatým padáčkem. ()
Díl s důležitým poselstvím, ale bohužel ne příliš zajímavou zápletkou a poněkud strnulým dějem. Taky mi připadá, že se postavy nijak zvlášť nevyvíjejí, naopak spíš zamrzají v určitém klišé. Vidíme tu ovšem dobře, jak se nové ideologie a různé organizace, které se jimi zaštiťují, navzdory hlasitému upozorňování na práva lidí, ve skutečnosti staví PROTI právu a jeho naplňování v praxi, takže se z právního státu u nás i jinde ve světě stává fraška. Ideologie, které chrání gaunery a poskytuje podporu tomu špatnému v nás. Kdo potřebuje senzaci pro bulvár, zlepšit si sebevědomí nebo si trochu přilepšit na úkor druhých, s jejich pomocí teď jednoduše může. Nové právo na straně zla. ()
Kvůli přílešenému vyzrazování zápletky se bohužel nemůžu vyjádřit co přesně se mě líbilo na tomto díle z hlediska případu, který na mě působil, že je to s lidma opravdu marný, ale jedna věc, tu říci můžu. Když Odra Vetchý odmítně pustit mladou novinářku ehm vlastně influencerku k natačení místa činu vraždy v rámci PR policie, ona řekně tak o to nejlepší jsme dneska přišli. Ondra jí seřve, když nazývá vraždou dvou lidí to nejlepší za den" a ve finále je špatný on, protože ona má 70 tis sledujících a napsala, kritiku na chování Vetchýho, to je dokonalý obraz v jak pokřivený době s nulovýma hodnotama žijeme. ()
V deváté epizodě mě asi nejvíce zaujala postava agilního podpraporčíka Marka Hlučího, která je snem snad každého zkušeného kriminalisty. Podpraporčík hbitě odhadl vážnost situace, zjistil, kudy pachatel vnikl do objektu, samotné místo činu nenarušil případným neopatrným konáním, přesně vyhodnotil situaci, při ohlášení zločinu perfektně dodržel služební postup a i během následného pátrání po pachateli zůstal klíčovou postavou týmu. No, a k samotnému ději; já jsem sice cynik, ale způsob, jakým se tvůrcům podařilo vykreslit dvojici pachatelů, ze mě dělá empatického lidumila, který by mohl být dáván skoro za vzor novým generacím. No, to asi ne, těch nedostatků mám přece jen víc, to ale nic nemění na tom, že byl devátý díl krajně nepříjemnou záležitostí, která mě donutila k zamyšlení. Já tedy nejsem příznivcem práva útrpného, které by s přehledem zajistilo upřímné doznání klidně i deseti vrahů k jedné vraždě, ale důvodně se obávám, že v budoucnu nebude možno vyslýchat sprosté podezřelé za absence švédských stolů a nealko baru. / Poučení: "Konečně je po nich. Ale je mi jich moc líto." Za mě jasná polehčující okolnost. ()
Jeden z opravdu nesmutnějších dílů, který i smutně končí. Smutný osud adoptivních rodičů, který jedna dcera utekla do světa a druhá zapříčinila (zřejmě) jejich vraždu. Velmi smutné je, jak se 16ti letá dívka dokáže vyjadřovat na účet svých zavražděných rodičů a ještě je po vraždě okrást. Smutné až děsivé, co svět přináší. Tento díl zanechá v pozorném divákovi hlubokou stopu. PS: potěší maličká role Kamila Pulce, herce Slováckého divadla v Uherském Hradišti. PS2: paní ředitelka mě neskutečně se...e, Vetchý ji měl dát pár facek. Další věc, která dnes funguje úplně jinak, než by měla - důležitější je skoro počet sledovatelů přiblblých videí na netu než poctivá práce poctivého policajta. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (1)
- Skutečný případ se stal v roce 2002 v Praze Běchovicích. Znalci charakterizovali Michala Šťastného jako psychopatickou osobnost, jeho přítelkyni Michaelu Kalvodovou charakterizovali jako submisivní typ, podřizující se dominantním typům. Přestože ji státní zástupce od začátku označoval jako vědomou spolupachatelku, Michale Kalivodové se vražedný úmysl dokázat nepodařilo. Byla odsouzena na 18 měsíců za krádež ve zvláštním nápravném zařízení v Řepích, které vězeňkyním umožňuje pobyt s dětmi. V případě Šťastného rozhodl soud o výjimečném trestu 25 let, senát Vrchního soudu však vrahovi trest o plných deset let snížil: „Soud neshledal podmínky pro uložení výjimečného trestu.“ Motiv činu nikdy přesně objasněn nebyl, zřejmě se jednalo o ziskuchtivost. (sator)
Reklama