Obsahy(1)
Už 120 let posílají ženy v Bombaji svým manželům do práce obědy v kastrůlkách prostřednictvím pozoruhodné sítě poslíčků. Vědci z Harvardovy univerzity tento dokonalý doručovací systém analyzovali a dospěli k závěru, že na špatnou adresu doputuje jen jeden z milionu obědů. A právě tento ojedinělý zatoulaný oběd svede dohromady osudy dvou lidí – půvabné Ily (Nimrat Kaur), která žije osaměle v domácnosti a marně bojuje o manželovu pozornost, a úředníka Saajana (Irrfan Khan – Pí a jeho život, Milionář z chatrče), kterému důchod nepříjemně klepe na dveře. O tom, že jedna malá chyba vám může změnit celý život, vypráví Cizí oběd s přívětivým humorem. (Aerofilms)
(více)Recenze (168)
Milá indickoevropská koprodukce, která zas a jednou západnímu divákovi přibližuje život v ryze indické společnosti přesně tak, jaký nejen v Bombaji je se všemi svými neduhy i pozitivy. Romantické drama, které disponuje velmi silně prokreslenými charaktery ústřední dvojky, jejíž propojený příběh končí přesně tak, jako to v obyčejném životě zkrátka chodí. A to na celém filmu cením zdaleka nejvíc. [viděno na MUBI 8.10.2023] ()
Poeticky premýšľavý, úsmevný i smutný a hlavne tak veľmi MILÝ film. Irrfan Khan robí svojím minimalistickým herectvom zaujímavé aj otváranie misiek s jedlom, do ktorých nevidíme. Indická otvorenosť a typicky vysoký cit pre vykreslovanie pocitov postáv dialógmi a hlavne STRIHOM. Krásne napísané! Osamelosť, hľadanie a v rozhodujúcom momente (to prekliate!) zaváhanie. V mieste, kde je tak veľa ľudí a všetci chcú to, čo majú ostatní. Aj zlý vlak nás môže doviesť na správne miesto. Len ho nesmieme premeškať. ()
Cizí oběd je jeden z těch pár filmů, které dorazí do Vaší duše a už se z ní nevymaní. Vypráví totiž příběh něčeho, o čem jsem předtím neměl ani páru, dokud jsem se o tom nedozvěděl právě skrz tento film. Já teda uznávám, že toho ještě vím hodně málo, abych mohl soudit celý náš svět, ale tahle síť poslíčků, která už historicky přes sto let roznáší obědy zaměstnancům různých indických fabrik, mě úplně dostala. Nechápu tu preciznost, přesnost, dochvilnost a hlavně funkčnost. Vše samozřejmě s rezervou, protože nic není dokonalé a právě kvůli té jedné nedokonalosti vznikl tento krásný film, který je svým vzezřením tak krásný, až je vlastně smutný. Taková setkání totiž může opravdu napsat snad jen samotný osud. Nebo snad máte nějaké jiné vysvětlení? ()
Dobrý film, ve kterém mě více zaujalo roustoucí kámošství s ukecaným kolegou, než dopisování přes obědy. Je příjemné, že se v Indii dá natočit i civilní film, kde se netančí a nezpívá. ()
Film o starém líném Indovi, který celou pracovní směnu prožere a pročte dopisy. ()
Mně se moc líbila ta linie čtení vzkazů a vyprávění, která dala celému příběhu tu příjemnou auru, bez které by to nebylo to pravé ořechové. Moc hezký příběh, který není vůbec prázdný, je v něm spoustu hlubokých lidských citů a já jsem se tam sama v pár momentech také našla, o tom to přece je a vůbec nezáleží na tom, v které zemi žijeme. Je to o nás, o obyčejných lidech, kteří máme podobné bolístky na srdci a mnohdy se i přes tu bolest umíme usmívat nad štěstím těch druhých tak jako Saajan a že to není vůbec lehké, to mně asi každý potvrdí. Ano takový okamžik tam skutečně byl i když to byl jen krátký, téměř nepostřehnutelný moment. Dabba řadím mezi ty malé, ale přitom velké, citlivé, mírně úsměvné a dojemné filmy, které ráda doporučím dál. ()
Jak slyším o evropské koprodukci s indickou kinematografií, cítím ve vzduchu odér Bollywoodu, kdy za evropské peníze vznikne další rozjuchaná hloupůstka v exotických kulisách. Naštěstí má tenhle kousek mnohem víc společného s francouzskou a německou festivalovou tvorbou než s produkcí indické továrny na sny. Na to, že v případě Riteshe Batry jde o jeho hraný debut, říkám kloubouk dolů. Tenhle druh posmutnělé romantiky mě oslovil, jakkoliv střízlivý závěr snímku asi nebude stravitelný pro každého. Tady se od bezstarostného optimismu režisér nešetrně vrátil do reálného světa, kde zkrátka některá poznání a rozhodnutí bolí. Odhaduju, že snímek má šanci oslovit spíš diváky ve věku filmových hrdinů, kteří už ví, jak to v životě chodí. Celkový dojem: 90 %. Mimochodem, na půvabnou Nimrat Kaur se opravdu moc hezky dívá. ()
Už úvodná scéna a teda prvý pohľad na film vám sľubuje, že to nie je len ďalší tradičný bollywoodsky film, ktorých telenovelové spracovanie nie vždy každému sadne. V časoch, keď okamžité zasielanie správ, e-mailov a rôzne sociálne médiá uľahčili a zjednodušili komunikáciu, sa režisér Ritesh Batra spolieha na písané poznámky zastrčené v obedových krabičkách, aby priniesol prostredníctvom tohto filmu očarujúci a staromódny milostný príbeh. Osviežujúco vyzrelý a podnikavý námet je na svetovej úrovni. Krása celého filmu spočíva v jeho jemnosti, či už to je príbeh, herci, postavy ich mimika (keď sa ich pery chvejú od vzrušenia, dlhé a hlboké hľadanie očí, polovičné úsmevy plné pochybností - keď Ila si prvýkrát myslí, že jej manžel má mimomanželský vzťah). Veľmi zriedka narazíte na film, ktorý si ide svoje pohodlným tempom, nepokúša sa ani zbytočne naháňať, ani stagnovať. Krásu tohto filmu možno pochopia a ocenia špeciálne tí, ktorí sú šťastní alebo spokojní bez toho, aby hľadali niečo extra vo svojom každodennom živote a tešia sa z maličkostí. Neproklamuje mimoriadne úspechy jednotlivcov, či osudové rozhodnutia. To čo nám prináša je prívetivý príbeh o veľmi jednoduchom ľudskom správaní, pokiaľ ide o zamilovanie a lásku. Koniec vás môže alebo nemusí sklamať. Je to veľmi subjektívne, najmä z pohľadu, či sa naň pozeráte ako optimista alebo pesimista. 85%. ()
Láska ide jednoznačne cez žalúdok. Veď ak by manželka niekomu každý deň varila na obed ako hlavné jedlo karfiol, tiež si nájde milenku. To je jasné.Aj keď to v skutočnosti nerobila, hoci vlastne nenapravením chyby, o ktorej vedela, áno. Ak by tu bola ponuka na presťahovanie sa do Bhutánu, neváham. Tak na pol roka. Svieži film o zle doručenom jedle. Nezapríčiní žalúdočné problémy, ani prekérne dohadovanie, ale minimálne zárodok jedného nezvyčajného priateľstva.... a možno aj lásky. Nechýbajú úvahy o nie vždy pozitívne sa meniacom svete, svete, kde sa čoraz viac pozerá do obrazoviek mobilov, ako na okolitý svet, sveta, kde sa vytrácajú staré zvyky, kde mizne priestor v preplnených metropolách, kde sa prestávajú písať listy rukou. Svete, kde ak sa niečo z rýchlosti sveta zrazu nalomí a začne plynúť príjemne pomalý dialóg, zrazu všetko to zbesilé hmýrenie ľudského stáda, natlačené v megapolisoch začne trošičku dostávať aj nejaký zmysel. ()
Filmy z Indie mě zatím míjely, nedokážu odhadnout podíl koprodukčních zemí. Pro mě bylo zprostředkování atmosféry dostatečné, příběh čitelný. Úděl žen na celém světě stejný - domácí práce, děti a čekání, kdy (a jestli) přijde manžel domů. Filmy, který pochopí, kdo zůstal v životě sám a bez rodiny. Poznámka pod čarou: Kolega LIVINGDEAD je cynik. Pokud někdo pracuje 35 let a nedělá chyby, těžko bude líný ... ()
Tak jako mnoho bollywoodských i mimobollywoodských snímků poslední doby zkoumá Cizí oběd životy lidí z městských středních vrstev a pracuje s realisticky vykresleným prostředím. Účast západních koproducentů a ambice prorazit na globální festivalovou scénu naštěstí tvůrce nedovedly k pokusům ukazovat Bombaj prostřednictvím cestopisných stereotypů, takže se film vyznačuje vcelku civilní, realistickou estetikou. Ta je podpořena poklidným, pomalu plynoucím vyprávěním směřujícím pozornost na každodenní drobné rituály, které postavy vykonávají – ať už jde o pravidelné cesty přeplněnými městskými vlaky, přípravu oběda či prozkoumávání jednotlivých kastrůlků jídlonosiče o polední přestávce. Scénář se vyhýbá výrazným dějovým zvratům a omezuje i množství dialogů, film tak zůstává soustředěn na vnitřní pocity Ily a Sajaana, jejichž změny jsou z velké části demonstrovány právě na způsobu, jakým oba interagují s okolím.' ___________ Více v recenzi. ()
Evropský artový film zasazený do indického rámce. 3 a půl. ()
Pěkný příběh, jenž dokáže diváka poměrně brzy vtáhnout do děje a zabavit jej po celou svoji dobu. Nejde o žádnou lacinou limonádku, ale o dobře vystavený příběh ze zajímavého a pro nás exotického prostředí. ()
Na mňa až príliš reminiscenciou zaváňajúci film o pocitoch a vzťahoch, ktorý sa aj popri svojej civilnej humornosti premýšľavosťou snaží stať niečím viac, než sa na prvý pohľad zdá. Lenže keď všetky frázy, ktoré vkladá postavám do úst a všetky myšlienky, ktoré ponúka divákovi tu boli už mnoho ráz, pričom sa Cudzí obed nijako výrazne neodlišuje, strácajú na zaujímavosti. Postranné motívy ako línia s manželom sú nedotiahnuté a nepodstatné. Našťastie Batra natočil film dostatočne duchaplný a inteligentný, takže na vyšvihnutie do nadpriemeru mu postačí tradične vynikajúci Irrfan Khan s dvojicou Kaur a Siddiqui. Je to dostatočne milé a zábavné, ale režisérsky zámer bol zrejme väčší, a nevyšiel práve podľa mojich predstáv. 70% ()
Poněkud jsem se obávala, že ve filmu se bude opět křepčit v barevných hábitech, ale naštěstí na tuto oblíbenou činnost indických filmů nedošlo. Došlo na zádumčivý a poetický snímek o dvou osamělých lidech. *** Viděno během Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií II. ()
Príjemná romantika, ktorá sa vyvíja skoro po celý čas predvídateľným smerom. Podstatné však je, že skoro. Výsledok: Už nikdy sa nebudem sťažovať na preplnené bratislavské autobusy a naše vnútromestské vzdialenosti. Zoznamovanie na Slovensku je oproti Indii med lízať. Pre Saajana je nádej na vzťah takmer stratená, povedzme že šanca je rovnaká, ako pri mýlke s doručovaním. Využije ju? Bude Cudzí obed tuctovou romantikou? 70% ()
Na mě to působí falešně, jakoby to bylo jen sestaveno podle klasických žánrových klišé a pak začleněno do exotického indického systému doručování obědů, čímž to má úspěch na světových festivalech jistý. Mělo to sice kouzelné momenty, ale zase jich nebylo tolik, aby to vystačilo na hodinu a tři čtvrtě. Feel good movie po indicku, proč ne? Jen bych si ho dal trochu kořenější. ()
Prečo som sa len pred tým kinom nenajedla .. výborný príbeh a spracovanie, sympatickí herci, úsmevné, ale aj menej úsmevné časti a otvorený koniec? to mám ja rada ... po filme mi zostal príjemný pocit a predsavzatie navštíviť nejakú pravú indickú reštauráciu. Píšem na zoznam. ()
Teda takhle slabé jsem to nečekal. Stereotypní a ničím vzrušivá romance na dálku. Vlastně mě to zaujalo jen kvůli místním pokrmům (hned o víkendu si skočím k Indům). 6/10 ()
Nádherný film pojednávající vlastně o tom, že v Bombaji funguje unikátní způsob doručování obědů lidem na jejich pracoviště. Dovídáme se, že přestože oběd kolikrát nacestuje solidní trasu, nikdy se neztratí a neexistuje ani záměna s obědem jiným. Jsou na to vypracovány studie. :-) Ale minimálně jednou se tak stalo... Brilantní příběh dvou lidí, kteří se neznají a kteří si v přenoskách na obědy posílají vzkazy o svých životních zkušenostech, zklamáních a plánech, příběh o tom, že někdy laskavé slovo a pochopení může život člověka ovlivnit či vyléčit... Romantický příběh, krásná kamera, hudba, perfektní scénář, překrásná Illa a stárnoucí Saajan, přeplněné vlaky, úsměv i smutek zároveň a tolik pravdy o životě. Vskutku geniální počin!!! P.S.: ve filmu je toho mnohem více, ale proč o tom psát? ()
Reklama