Hudba:
Michael GiacchinoHrají:
Diane Lane, Amy Poehler, Mindy Kaling, Bill Hader, Kyle MacLachlan, Phyllis Smith, Lewis Black, Richard Kind, Jess Harnell, Carlos Alazraqui, Frank Oz (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Období dospívání může být velice komplikované, a Riley, která je vytržena ze svého starého života na americkém Středozápadu poté, co se její otec musí kvůli novému zaměstnání přestěhovat do San Francisca, není žádnou výjimkou. Stejně jako my všichni, i Riley je ovládána svými emocemi – Radostí (Amy Poehler), Strachem (Bill Hader), Hněvem (Lewis Black), Znechucením (Mindy Kaling) a Smutkem (Phyllis Smith). Emoce žijí v Řídícím centru, centrále uvnitř Rileyiny mysli, odkud jí pomáhají vypořádat se s nástrahami všedních dní. Jak se Riley se svými emocemi společně pokoušejí vyrovnat s problémy nových začátků v San Franciscu, propuká v Řídícím centru zmatek. Ačkoliv se Radost, Rileyina hlavní a nejdůležitější emoce, pokouší zachovat všem pozitivní myšlení, objevují se mezi jednotlivými emocemi neshody v tom, jak se co nejlépe vypořádat s novým městem, domovem a školou. (Falcon)
(více)Recenze (1 182)
Zvláštní a poměrně komplexní animák nacpaný množstvím nápadů, na který jsem se těšil od prvního traileru, protože už na první pohled se mi jevil, že bude mít stejnou emocionální sílu, jako měl Nemo nebo pozdější Wall-E. No, Inside Out v tomhle ohledu trochu zklamal, protože jsem se silnějších emocí dočkal na začátku a poté až v závěru, který je mimochodem velice pěkně dopointovaný (ale pro děcka asi těžko pochopitelný). Emoce jakožto postavičky byly zpracovány velice pěkně, zejména Sadness neměla chybu, ale nemůžu si pomoct, některé scény uvnitř hlavy (zejména hledání cesty zpět z propasti) mi přišly tak trochu navíc a zpracoval bych je jinak. ()
Dufala som vo viac takeho toho ako sa odohrava v hlave toho chlapca na konci alebo pri z traileru znamej vecere. Ale aj takto fajne. Putovanie systemom sa od cias Bol raz jeden zivot riadne vytunilo, viac takych. ()
Typicky skvelý pixarovský animák, ktorému nechýbajú úžasné nápady (5 postavičiek emócií ovládajúce panel v hlave človeka (a nielen človeka), ostrovy osobnosti, spomienky vo forme gulí, pričom tie staré a nepotrebné ako telefónne čísla čističi pošlú do zabudnutia, vytváranie snov ako natáčanie filmu...) a samozrejme ani zábavné aj citovejšie momenty. Nájdu sa aj slabšie pasáže, počas toho road tripu Radosti so Smútkom, hlavne po stretnutí Bing Bonga (abstraktná vložka bola úplne zbytočná, lebo deťom veľa nepovie a pre dospelých nebola až tak zábavná, aj keď nápad to bol zaujímavý), no dá sa to odpustiť, lebo väčšinu filmu som si užíval a bavil sa kráľovsky. ()
Tak abstraktné, komplexné veci ako citové prežívanie vie deťom transformovať do trefných postavičiek predstavujúcich základné emócie ako radosť, smútok, hnev. Film sa zaoberá myšlienkou toxickej pozitivity, názorom, že by sme mali byť šťastný vždy a stále a nemali by sme cítiť "negatívne" emócie ako smútok, hnev apod. Zobrazuje, že je v poriadku cítiť rôzne emócie namiesto toho, aby sme sa ich snažili prekrývať, tváriť sa, že všetko je ok. Analýza z pohľadu terapeuta, ktorý povedal "existuje typ lásky, ktorú môžeme zažiť len cez smútok, existuje typ radosti, ktorú môžeme zažiť len cez žiaľ". A ako nás film "učí prežívať smútok ako spôsob zblíženia sa, rozvíjať súcit a empatiu, a ako to buduje vzťahy spôsobom, ako nič iné". ()
Chytré, zábavné, hravé, prostě boží :) ()
Tak konečne po dlhej dobe pixarovka, ktorá ma potešila ( a zároveň dojala ). Nejde o nejaké vizuálne orgie ( aj keď tých nápadov je tu na rozdávanie ) a dá sa povedať, že je to spracovaním dosť strohý kúsok vo filmografii tejto spoločnosti, ale o hlboké ( doslova ) emócie a rodinné princípy. Teda veci, ktoré sa v dnešnej dobe už akosi nenosia a vídať ich tak môžme už iba na plátnach kín. Tú povestnú piatu hviezdičku stráca na nerovnomerne rozloženej gradácii. ()
Velmi pěkná a vtipná vizualizace toho, jak to funguje v lidské hlavě. To, že to je spíš pro dospělé než pro děti mi ani trochu nevadilo. ()
Ona metafora s dospíváním a začínající pubertou je vskutku geniální. Vůbec na rovině dílčích nápadů (průchod abstraktním myšlením, boření "ostrovů" představujících středobody života dítěte...) to funguje skvěle. Naopak jako dobrodružný příběh Inside Out spíš trochu kulhá na obě nohy. ()
Mno, co si budeme povídat, nápad to kdovíjak originální není. Znám nejen animovaný kraťas Brain Divided, ale i klasickou Allenovku o Sexu, na který se bojíme zeptat. Ale Pixar tento nápad uchopil a proměnil v absolutne. Vytěženo na maximum, nápaditě, barvitě (moderní umění, továrna na sny a la Paramount studio, vzpomínky a paměť, imaginace, emoce...) a přestože je příběh vlastně jednoduchý (protiklady se musí spojit a spřátelit, aby zachránily "svět"), šlape jak po stránce dynamiky tak emocí. A to se sakra počítá. ()
Ale jo, je to celkem dobrý. Technická stránka parádní, přiběh zajímavý, jen provedení je celkem nudný a na animák ani né moc vtipný. Hlavní představitelé jsou takový nemastný neslaný a já sem si k nim cestu nenašel. Pro děti to bude asi i méně stravitelný. Za mě 50% :) ()
Riley je malá slečna, která byla vytržena z důvěrně známého prostředí a přesazena do nového místa. O tom, že žádný začátek není lehký, se přesvědčí na vlastní kůži nejen ona, ale i všichni, které má v hlavě. Okouzlující záležitost, zábavná, milá, vtipná. ()
Byť to podle plakátu asi příliš nevypadá, tak přesto vězte, že tohle si pravděpodobně víc užijou dospělí než děti. Pro fandy psychologie vyložená lahůdka. Velice chytře napsaný, dojemný a doopravdicky vtipný. A to se jako u animáků zas až tolik nesměju, alespoň ne těm z posledních let... Tak si tak říkám, jaká asi je podoba hlavních hrdinů v mé vlastní mysli. Byly by všechny máničky? ... Spolu s Toy Story 2 a Úžasňákovi nejlepší pixarovka. Průměrných 5* ()
Animák ,který má opravdu dobrý nápad,ale připadá mi,že to není zrovna pro malé děti.Vysvětlovat pětiletému klukovi co je depka...Na to má času dost.Jinak je to,ale moc krásné.Za mě celkově 80% a čtyři hvězdy. ()
Výborný námět a výborné zpracování. Jen škoda, že se celý příběh uzavřel tak moc na dění v hlavě Riley a že nedošlo k častější konfrontaci více postav, protože to mohlo být ještě zábavnější a divácky atraktivnější. Jinka velmi pěkná pixarovka, která obsahuje všechny aspekty (od scénáře, přes zábavnost až po emoce) správného animáku. ()
Bol raz jeden život v štýle Pixaru. Animák plný emócií, doslovne i prenesene. Pixar je späť v plnej sile a keď je toto štúdio v plnej sile znamená to, že nepríde so zameniteľným animákom plným jednoduchých vtípkov pre najmenšie deti, ale predovšetkým s filmom určeným rovnako ako deťom, tak aj i dospelým a pre Inside Out to platí niekoľkonásobne. Je totiž emocionálne nabitý ako Up, hravý ako Toy Story, nápaditý ako Monsters Inc. a navrch ešte dospelácky ako žiaden iný animák, ktorý som doteraz videl. V jadre sa totiž prioritne jedná o vážny film o dospievaní, o nástrahách života, o prijímaní životných zmien. Takže zatiaľ čo sa deti budú baviť nad roztomilými postavičkami hýriacimi pestrou paletou farieb, dospelého diváka tu čaká hravá psychologická sonda do mysle človeka-dievčaťa, ktorá sa zoberá životnými situáciami s ktorými sa už niekedy musel vysporiadať každý. Hravé udalosti „vnútri“ hlavy majú priamy vplyv na líniu „vonku“ a Pixar opäť dokazuje, že dokáže priniesť komplexný, prepracovaný scenár a nevŕši na seba iba skeče na pobavenie najmenších. Deti v podstate samotnú story nemôžu pochopiť, pretože pod tou paletou farieb sa skrýva vážny príbeh o dospievaní avšak nenásilne zakomponovaný do dobrodružného putovania v mysli jedného dievčaťa. Štandardnú zábavku pre deti tu stvárňuje viac menej iba putovanie po „ostrovoch“ v strednej časti filmu, zvyšok je melodramatický film prepracovaný do najmenších detailov, no zaobalený do pestrofarebného obalu animáku pre celú rodinu. Hýri to neskutočnými nápadmi (spôsobom akým v hlave vznikajú sny, ako prebieha proces zabúdania a pod.), nenásilným humorom a hlavne tými EMÓCIAMI, ktoré sú dávkované v priebehu celému filmu. Navyše aj so záverečným posolstvom o tom ako je v živote rovnako dôležitá radosť, tak aj smútok, pri ktorom musí súhlasne kývať hlavou každý kto už je zo zákona považovaný za plnoletého. Jeden z najlepších animákov nielen tohto roku, ale celej dekády. Inside Out má všetko: je po celú dobu hravý, vtipný, neskutočne nápaditý, ale i vážny, príbehovo prepracovaný a emocionálne nabitý. A keď si už myslíte, že nemá čím prekvapiť prídu odľahčené záverečné titulky počas ktorých sa pozrieme aj do hlavy psa alebo mačky. Priam dokonalé skĺbenie zábavky pre menších a tém pre tých väčších. Inteligentný animák pre každého, kto pri filme dokáže i uvažovať a nechce sa nechať iba baviť ... stačí otvoriť myseľ. CELKOVO: 5* (10/10) ()
Překvapivě nový a funkční koncept zasazený do takového klasického pixarovského příběhu. Nemůžu se ubránit dojmu, že tady tvůrce výrazně brzdilo to povinné zaměření na děcka. Přecejen, kdyby to všechno mohlo být zaměřeno primárně na odrostlejšího (né li přímo dospělého)diváka, mohlo se (klidně i v rámci stejném příběhu) hrábnout mnohem hlouběji a záživněji do psychologické teorie, což by přineslo hromadu nových a zajímavějších nápadů. Takhle je to zbytečně moc stylizované a zjednodušené. I přes to je to ale stále zábavné a hezké... a vlastně si ani nevzpomenu, kdy naposledy jsem viděl takhle kvalitní animovaný USA mainstream. ()
Nevěřila bych, že budu při sledování animáku šťastná a zároveň skoro v depresi. Taky bych někdy potřebovala takovou Radost. Navíc film zajímavý nejen pro děti a rodiče, ale především i pro studenty psychologie. Po dlouhé době opravdu dobrý animák od Pixaru. Víc takových originálních nápadů, prosím. 9/10 ()
Pixar mi opět ukázal, v čem je jeho nejsilnější stránka - otevřeně mluvit o dospělých tématech pod rouškou dětského filmu. Nebudu tu rozvádět zápletku filmu, abych ji náhodou někomu omylem neprozradil, když i trailery dokázaly neříct to důležité. Připravte se na standardní "feels" jízdu, i když emocí prožijete ve filmu spoustu, určitě alespoň ústředních pět. Nečekejte animační orgie, resp. samozřejmě ano, ale ostatní společnosti jsou na stejné úrovni. Koncept "řidičů" v hlavě už tu taky byl, ale prvně animačně celovečerním filmem a určitě se předtím neorientoval na dospívající holku. Objevil jsem i stížnost, že film je předvídatelný. Možná by ale bylo lepší místo hádání, kolik se toho ještě pokazí, kdo se dožije konce nebo jak to dopadne (na to se stačí podívat, kdo film udělal), prostě jen sledovat a rozbor nechat až na konec. Těším se, jak se Pixar popere s metou, které už jednou dosáhli - kvalitní pokračování (Toy Story 2), v tomto případě Incredibles 2. A vůbec bych se nezlobil, kdyby pokračovali v tradici "více ženských hlavních hrdinek" (Inside Out, Brave), protože jinak jich moc nebývá, buď rovnou umřou (Ellie, máma Nema), jsou jako deuteragonist (Dory, Helen Parr), částečný love interest (Cars, Wall-E) nebo tam nejsou skoro vůbec. ()
Ohromně chytré a nápadité. Možná ne zcela pro nejmenší diváky, protože většina humoru a vtipu plyne z dialogů, které vyžadují maximální pozornost. Je vidět, že si na filmu dali autoři velkou práci a řešení situací a problémů ve filmu vždy překoná Vaše myšlenky, jak to může být vyřešeno. Několikrát se mi během sledování stalo, že jsem měl pocity jako při sledování Inception a v jedné scéně jako při Interstellar. Nejlepší animák za dlouhou dobu, po stránce animace, po stránce příběhu a vtipu. ()
Nebýt té rozjuchané ukřičené animace, hodnotila bych plným počtem, protože tohle je rozhodně animák roku (alespoň co se amerických animáků týče). Rodinný film, který ale rozhodně netlačí na pilu ubrečenými scénami (ty dvě mi přišly vhodné), mě svou myšlenkou okouzlil. Oceňuji zejména snahu zachytit dětskou nostalgii po starých dobrých časech, které by najednou měly skončit. Jo, mně se Inside out zkrátka líbilo. ()
Reklama