Režie:
Wilson YipKamera:
Siu-keung ChengHudba:
Kendži KawaiHrají:
Donnie Yen, Yue Wu, Vanness Wu, Scott Adkins, Kent Cheng, Danny Chan, Vanda Lee Margraf, Chris Collins, Jim Liu, Mark Strange, Jason Redshaw, Meng Lo, Karena Ng (více)Obsahy(1)
Ip Man (Donnie Yen) přijíždí na pozvání Bruce Leeho (Kwok-kwan Chan) do San Franciska. Kromě návštěvy turnaje karate, kde Bruce vystupuje, hledá Man vhodnou školu pro svého syna Ťina. Bruce si svými postoji znepřátelil místní čínskou komunitu a Man jako jeho mistr pocítí následky jeho činů. Kromě čínských mistrů se dostane do konfliktu i s rotmistrem Bartonem Geddesem (Scott Adkins), kterému se nelíbí, že by kung-fu mělo být součástí výcvikového programu mariňáků. (LangiJ)
(více)Recenze (148)
Táto séria mi doteraz príliš nesadla. Od začiatku sa brala príliš vážne, ale Ip Manov príbeh nikdy nebol poriadne pútavý a riešili sa v ňom jednoduché zápletky. Od začiatku bol podaný rasisticky voči nepriateľom. V jednotke boli ako prehnané karikatúry vykreslený Japonci, v dvojke Briti, v trojke černoch z USA a tentoraz všetci amíci. Preto nechápem kritiku na prehrávajúceho Adkinsa od ľudí, ktorí dali dvojke vysoké hodnotenie, pričom Darren Shahlavi v nej stvárnil ešte prehnanejšiu a viac od reality odtrhnutú karikatúru, ktorá bola ďaleko za hranicou trápnosti. Pre mňa je Adkinsova postava presne na tej hranici prehnanosti, ktorá mi nevadí, ale pripadá mi zábavná. Zápletka o zmierení sa Ip Mna s jeho synom mi tiež zo všetkých dielov sadla najviac. No a to telenoveloidne naivné pobehovanie po amerických školách s cieľom uprosiť zlých a chamtivých amíkov, aby prijali na školu chudáka šikmoočka, mi spríjemňovala nádherná Vanda Margraf a jej priateľstvo s Ip Manom ma tiež bavilo. Takisto to súperenie s majstrom Tajči. Konečne adekvátny priestor dostal aj Bruce Lee a po jeho strápnení Tarantinom ho v očiach súčasných divákov adekvátne rehabilitovali. Najviac ma ale na filme prekvapili a potešili bitky. Do traileru dali snáď všetky chvaty, ktoré sú zbytočne hnusne predrátované alebo dokonca CGI. Pritom našťastie tvoria maximálne 5% bitiek. Väčšinou sa jedná o nejaký finálny chvat. Paradoxne najviac týmito zbytočnostiami trpia bitky s Adkinsom, ktorému nedovolili predviesť žiadny náročnejší akrobatický kúsok a keď sa sem tam o niečo pokúsi, tak poskakuje na lanách alebo nereálne hádže súperom jak keby bol z papiera. Ale to je len minimum bitiek. Väčšina chvatov je neskutočne rýchla, uveriteľne kontaktná a tvrdá. Najviac sa mi páčil súboj Donnieho s Adkinsovým poskokom Chrisom Collinsom a výprask, ktorý štedrí Bruce Lee bielym tváram. Kwok-Kwan Chan má Brucove chvaty a mimiku dokonale naštudované. Ostatné zložky ako veľkolepá výprava, nádherná hudba, prehľadná kamera je zbytočné spomínať. To je u takýchto filmov samozrejmosť. Záver pekne a celkom dojímavo uzavrie celú sériu, takže tento diel by mal byť pre Donnieho fakt posledným a som rád, že vznikol, lebo po rozpačitej trojke napravil sérii povesť a pre mňa je to najlepší diel. Po prvom pozretí dávam spokojných 8/10 a pri ďalšom pôjdem s hodnotením pravdepodobne vyššie. P.S: Adkins konečne zlomil prekliatie: oholený Adkins = nepodarený film. Ale to trvalo. ()
Muž Internetového Protokolu dokáže i ve sto letech úplně nejrychleji a nejefektivněji ze všech omacat otočnou kládu se třemi čuráky a poté, co vlastníma rukama jen za pomoci bojového umění Wůl Chum zastavil japonskou invazi a vypráskal z Hongkongu velkobritské okupanty, rozhodl se vydat do Spojených sráčů a naučit tam všechny ty zkurvené bílé xenofoby a tupé maloměstské republikány troše té akupunkturní pokory. Ale nejprve mimo kontext trochu zabrucelee do „historie“ a připomene nám, kdo že to vlastně naučil po Džudy druhého nejslavnějšího opičáka světa jíst příborem, následně předvede všem mega, giga a teramistrům čínských lechtacích umění, čí kunkfení je nejlepší ze všech, jen tak mimochodem vymýtí šikanu z šosácky rasistického amerického středního školství, aby v závěru ukrutně ponížil jako vždy zoufale nehrajícího, velkohubého baletního seržanta Asskinse, jehož herecké mistrovství a americký přízvuk silně připomínají toho týpka, co v osmdesátkách rozkuřoval videoklipy Twisted Sister. S vykopnutými zuby. Jinak opět bezskrupulózně propagandistická, patetická a kýčovitá telenovela Kuomingtangu, která však s vypnutým indikátorem nevkusu vcelku solidně odsejpá a v níž se historicky poprvé v celé sérii objeví mezi všemi těmi svištivými rachitickými porušovači fyzikálních zákonů, bleskovými osahávači rotujících dild a přiteplenými padededujícími Baryšnikovy konečně někdo, kdo vypadá, že už si někdy skutečně zakopal do pytlíku a umělecky si i reálně zabojoval. Mám na mysli armádního kataristu Kolína. Borec si musel při natáčení s těmi padesátikilovými zabijáky a análním agresorem Skokotem dozajista užít spoustu gogotaneční legrace. ()
Toto už sa fakt nedalo. Bitky v pohode, ale to ostatné? Na mydlovú melodrámu sme v tejto sérii zvyknutí, ale tu už to bolo totálne cez čiaru. V trojke to celé padlo do béčka, tu už to tradične príšerne hrajúci Adkins a celá "rasistická" (vlastne rasistická, bez úvodzoviek) línia ťahajú do céčka. ()
Bitky dobrý. Zbytek bláto, za které by se styděli snad i tvůrci budovatelských blábolů z padesátých let. Celé to „hodní Asiaté vs. američtí rasisti“ bylo zpočátku jen směšné, ale někdy v půlce ta směšnost změnila v regulérní trapnost. ()
Vyvrcholení velké ryzí čínské martial arts série, které trvalo krásných 12 let je u konce a pro mě nejspíš i nejlepší díl celé série. Je to absolutní Mordus- Ultimátum, který má velmi silný, emotivní a dojemný příběh, který obsahuje špičkové až bezchybné souboje ( a že jich je!!). Donnie Yen se vydává do Ameriky, aby nalezl školu pro svého neposlušného syna, ale dostává se do komplikací a je zde hezky vyobrazen rasismus i šikana tehdejší doby ( Scéna, kdy čínská studentka je šikanována svými spolužáky je velmi silná) a potěší i Bruce Lee, poměrně neznámý Chris Collins či nekompromisní Scott Adkins, který si dává záporáka opět ve velkém. Každý souboj má něco do sebe a především je nádherná výměna jiných stylů ( Karate vs Wing Chun) a u finále jsem řval radostí tak, že mi v baráku praskaly všechny zdi. Dlouho jsem neviděl pořádnou, čistou martial arts rubačku s ještě tak velmi poutavým a hezkým příběhem. Donnie Yen je ikona a IP man s ním. Nádhera. 10/10. ()
Občas napůl mezi průserem a důstojným zakončením příběhu legendy. Akce je pořád sympaticky dynamická a efektní, na druhou stranu scénář je vycucaný z prstu a Scott Adkins v jedné z nejnesympatičtějších rolí. Trojka byla taky v mnoha aspektech řádná bejkovina, ale alespoň se to nebralo tak vážně (Tyson). Zdejší problematika kolem rasismu je podaná hloupě, jednostranně, povrchně. Snad tedy definitivně čtvrté a poslední představení, žádné resurrection. ()
Kung-fu filmy jsou původně specifickým hongkongským žánrem, který se začal rodit u těch spíše okrajovějších a hůře zafinancovaných produkcí a při svém průniku do západní distribuce nejdříve zahraničním divákům přivodil kulturní šok. Papundeklové produkce plné stylistického excesu smetly veškeré představy o duchovní a kontemplativní povaze asijských kinematografií, které vycházely z obeznámenosti s filmy Akiry Kurosawy a dalších výrazných autorských osobností. Série o Ip Manovi se původně snažila o hollywoodskou atraktivnost a serióznost, což jí také pomohlo ke značné globální popularitě. Trojka však již vykročila směrem k nevázanému excesu a závěrečná čtyřka jde v tomto směru ještě dál. Zvláštně vypjatě melodramatické herectví tu hodně vyčnívá, neboť by se jevilo přehnaně i v leckteré telenovele. Vyprávění pak připomíná hraní příběhového módu v Mortal Kombatu, kde vztahové propletence mezi postavami slouží hlavně jako záminka k soubojovým pasážím. A když souboj nejde motivovat příběhem, vždycky může přijít někdo, kdo si chce prostě poměřit síly. Chvíli se zdá, že téma rasismu by tentokrát mohlo být pojato trochu komplexněji - s odkazem na dědictví Bruce Lee, který se nebál kombinovat ani různé školy kung-fu, ani různé vlivy ze Západu i Východu (vzpomeňme na Cestu draka, kde Bruceova postava odmítá zavrhnout karate jen proto, že je japonské). Nakonec to ale zůstane především u tepání diskriminace čínských imigrantů zlými Američany. Výsledkem je cheesy jednohubka, která nenáročně zabaví především toho diváka, který ji sleduje z ironického odstupu. ()
Tady něco strašně moc smrdí. Třetí díl jsem bral jako krásnou a důstojnou rozlučku Donnieho Yena za touhle sérií, jenže přišla Americko Čínská krize a všechno je jinak. Musel být povolán Ip Man, aby byl svědkem toho, jak je Číňanům v Americe ubližováno a samozřejmě aby jim na za to nakopal zadek. Bylo mě smutno za Scotta Adkinse, jehož kariéra upadá a tak se nechal Číňanama zaplatit, aby jim posloužil pro tyto propagační účely. Abyste mě špatně nepochopili. Série Ip Man se o politiku vždy tak trošku opírala. Britové v Hongkongu také nejsou vykreslování v kdovíjakých barvách, o Japoncích nemluvě. Ale je spíše jasné z jakých pohnutek tento 4. díl vzniknul. A s tím mám veliký problém. Souboje jsou pořád poměrně kvalitní, přestože na takovou bitku proti 10 Japoncům nemají ani náhodou. Zbytek filmu bych nejraději vyhodil do koše a zapomněl že vůbec někdy vznikl. 50% ()
Moc hezky natočené a sestříhané mlátičky, které zůstávají maximálně přehledné i v případě, že jste po trojnásobné lobotomii a máte šedý zákal. Ty jsou fakt moc fajn a daly by se sestříhat do atraktivního klipu. Zbytek je ryzí blinkáníčko - monstrózně černobílá, hyperkorektní, patetická pohádka o správňácích a hajzlech, která je v extrémní křeči pokaždé, kdy má někdo promluvit či jednat. Direktem přímo na solar jsou povinné scény s Ípáčkovo kouřením a rakem. Když vidíte, jak ten megasprávňas důležitě pokuřuje a osudově kašle, působí to zhruba stejně věrohodně, jako pětiletý skautík vysávající gramovou lajnu koksu. Tenhle film je ryzím důkazem, že formální pozlátko na hotovou věc nestačí. P.S. "Based on true story" - opravdu jen "based". ()
Příběh Ip Mana se uzavírá ve čtvrtém pokračování. Co na tom, že se skutečným životem tohoto mistra má pramálo společného a drží se jen několika stěžejních životních bodů? O milence, závislosti na opiu, jeho touze po penězích, atd. se tu nehovoří, protože by to narušilo auru, kterou mu tvůrci filmu vytvářejí již od prvního snímku. Jako filmová série to však funguje skvěle, na čemž má svůj podíl excelentní choreografie, výtečná hudba (zejména ten ikonický motiv) a parádní Donnie Yen. Vzhledem k tomu, že Wing Chun praktikuji, byť zatím na opravdu nízké úrovni, tak do soubojů trošičku vidím a ne vždy to je Wing Chun jak má být. Ale nevadí mi to, nepohoršuje mě to. Jsem rád, že o "mém" stylu existuje zdařilá filmová série, v níž je hlavní hrdina právě legendární SiFu Ip. O to víc pak potěší pěkně pojaté Chi sao, Pun sao, údery z krátké vzdálenosti, řetězové údery, Lan sao, Bong sao, atd. atd. Kvalita všech dílů je proměnlivá, ale ten závěrečný dle mého o kousek překonává trojku, byť těch dílčích zápletek (navíc svým vývojem předvídatelných) je tu jaksi moc a americká základna tomu dala korunu. Tím však nehaním pěkně zpracované souboje Geddese (můj oblíbenec Adkins opět potvrzuje své kvality) s mistrem Wanem a Ipem (Ty údery prsty na oko a krk! Wow!). Závěr u dřevěné panny je dojemným pomkrnutím na všechny, kdo vědí něco o Wing Chun a Ipovi, konkrétně na skutečné video, na němž umírající Ip Man cvičí. Potěšilo také zapojení (konečně!) Bruce Lee do příběhu, protože ten by tu neměl chybět. ()
Zakončení série o jednom výjimečném člověku s velkou a dobrou duší! ()
Trojka bola o niečo slabšia, no štvrtý diel s podtitulom finále je pre mňa znova to pravé orechové. Je tu cesta do Amerika, Bruce Lee, fantastický Scott Adkins, totálne vybrúsená akcia a tak trošku smutné finále, ktoré mohlo byť trošku lepšie spravené a nie tak na rýchlo odbité. Tak či tak, veľká spokojnost s posledným dielom, ale aj s celom sériou. 80% - 4* ()
Dočkal jsem se ještě dalšího dílu a nyní již opravdu závěrečného této úžasné filmové série s tématikou bojového umění. Film je o krapet lepší než předešlý díl, řadím ho za první a druhý díl. Donnie Yen opět dokazuje, že je akční mega star a touto rolí se stal s nadsázkou nesmrtelným, tedy alespoň pro fandy filmů, kteří mají rádi bojové umění. ()
Filmy s Ip Manom nikdy nesklamú, nesklamal ani tento posledný diel. Záporáci sa mi ale zdali trocha čudní, najmä ten mladý americký rasistický seržant. To že dokázal v závere viesť s Ip Manom rovnocenný súboj a poraziť všetkých čínskych majstrov, to mi akosi hlava nepobrala. No dá sa to prepáčiť, dejová linka aj súboje boli na slušnej úrovni. A páčil sa mi aj pekný, emotívne podfarbený koniec. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Předchozí Ip Many mám rád, na nasraného Scotta Adkinse se taky vždycky rád podívám, ale tady Donnie Yen i s celým štábem lížou boty Čínskému režimu fakt už nesnesitelně. Kdyby si tu všichni američané nasadili na ruce rudé pásky s hákovým křížem, už by to do zbytku filmu jen ladně zapadlo. Vystříhat z toho bitky a dát je na youtube tak dobrý (ale ne skvělý), ale jako celovečerní film je to šmíra. 4/10 ()
(90%) Čtvrtý IP MAN mi přijde hned po prvním dílu nejlepší. První počin této série jsem hodnotil na 95%, druhému jsem udělil 82% a třetím 74%. Takže jistá klesající kvalita tu byla, ale to jsou jen detaily, když to vezmu kolem a kolem, tak každá část má něco do sebe. V této nové a již finální čtyřce se oproti předchozímu filmu opět krásně zdvihla kvalita soubojů. Je jich zde dostatečné množství, jsou pěkně nasnímané, no to dál asi okecávat nebudu …. Sice jsem se k téhle známé filmové sérii dostal teprve až nedávno, tak si troufám tvrdit, že kdybych to viděl před mnoha lety, tak bych u tohoto finále cítil jistou dávku nostalgie. Postava IP MANA je zde opět skvělá, i po herecké stránce to Donnie Yen uhrál na výbornou. Už od začátku filmu to začíná dějem docela smutně, ale holt nemoci byly, jsou a budou. I když co jsem sledoval závěreční titulky, tak se IP MAN dožil velkého věku nakonec. Takže po dějové stránce je to opět jednoduché, ale to mi v žádném případě nevadilo, přeci jen to má silnou dávku emocí apod. Jeho vztah se synem mi zpočátku moc neseděl, ale ke konci jsem tento názor vzal zpět – vše krásně vztahem otce a syna zaklaplo. IP MAN se v cca první půli snímku drží souboji trochu v pozadí, ale když se rozjede, tak to lítá. Dlouhé souboje má celkem tři a rozhodně stojí za to. Postava Bruce Lee tu má svůj menší prostor a jeden souboj v uličce, který jak píše uživatel OUWEN je docela vtipný. Nemyslím chvaty, ty měl filmový Bruce celkem ok, ale ty jeho klasické výkřiky a ironické škleby. Co se týče obsazení Scotta Adkinse, tak jsem totálně nadšen. Námětem to trochu připomene dvojku, ale tohle klišé mi fakt nevadilo. Z hereckého hlediska nemám u Scotta námitek, nechápu, že někteří jeho herecké výkony v jeho jiných filmech kolikrát tak kritizují. Zde sehrál rasistického, vojenského rotmistra obstojně. Jeho dva dlouhé souboje byly super, včetně toho s IP MANEM. Na maximum z jeho akrobatických kousků využit nebyl, ale i tak toho předvedl hodně, tak super! Nechybí ani solidní hudba. Co k tomu ještě víc dodávat? Škoda, že další pokračování už nebude, ale co, k tomuto se ještě budu vracet víckrát. PS: Závěrečné titulky jsou opravdu pěkné, krásně nám připomenou úryvky scén z prvního a druhého dílu. ()
Jednu hvězdu beru za nevyužití Bruce Leeho. Jinak vcelku slušná mašlovačka. 65% ()
Předešlé díly jsem myslím neviděl, hodnocení mám pouze u dvojky (4*) a už si jí vůbec nevybavuji. Každopádně s Ip Man 4, jsem se vrátil do dětských let, kdy jsem denně čuměl na Karate Tiger 1. Parádní souboje, dobrý příběh a jako třešnička Adkins, který tu byl k nezastavení (přál jsem mu pořádnou nakládačku, hehe). Šupa film. ()
Po předchozí nudné a dementní slátanině, kde IP Man měřil síly s potetovanou opicí, přichází na scénu podstatně výživnější díl. Už jsem se tak nějak smířil s tím, že se nedočkáme srovnatelného zážitku s prvním dílem a Ip Man se odklonil čistě směrem ke komedii. Tentokrát ovšem k docela vtipné čínské propagandě v samotném srdci USA, kde parta chudáčků utlačovaných žluťásků bojovala pomocí jednoho z posledních zachovaných zbytků svého kulturního dědictví - kung-fu proti zdravě xenofobnímu vrchnímu mariňákovi praktikujícímu ryze americké bojové umění karate. Příběh na pozadí byl opravdový vrchol debility a přehlídka trapnosti a všech představitelných klišé. Choreografie bojových scén byla na druhou stranu úplně úžasná a nešetřilo se ani množstvím soubojů, což hodnotím velmi pozitivně, protože se tím redukoval čas a prostor pro ten šablonovitý a nezajímavý propagandistický příběh na pozadí. Nakonec Ip Man přišel po průšvihu s opicí s docela důstojným zakončením. Lepší 3 kousky. ()
Tomuhle není absolutně co vytknout. V tom filmu je je velký odkaz Yip mana a Bruce Leeho. ()
Reklama