Režie:
Slobodanka RadunKamera:
Jiří MálekHrají:
Jana Plodková, Ondřej Nosálek, Milena Steinmasslová, Luděk Sobota, Václav Havelka, Ivan Lupták, Jiří Vyorálek, Adam Mišík, Ondřej Malý, Jakub Krejča (více)Obsahy(1)
Milostný příběh ze současného velkoměsta. Třicetiletá Ema (Jana Plodková) na útěku od manžela (Jiří Vyorálek) zakotví uprostřed noci u svého kadeřníka Tonyho (Ondřej Nosálek), kterého skoro nezná. Postupně se sbližují a jejich přátelství se mění v hlubší vztah, přestože Tonyho nespoutaný život je pro Emu často těžko pochopitelný. Tony je gay. Rodiče Emy (Milena Steinmasslová a Luděk Sobota) trvají na tom, aby se Ema vrátila domů. Ve vizuálně hravém snímku se objeví i Ondřej Malý, Václav Havelka nebo Adam Mišík. Na hudbě se podílel Jan P. Muchow, titulní píseň nazpívala Lenny a jednu skladbu pro film složil a nahrál Mike Figgis. Scénář k filmu napsala režisérka Slobodanka Radun se spisovatelkou Radkou Denemarkovou. (Cinemart)
(více)Recenze (93)
Že se zákaznice nakvartýruje ke svému kadeřníkovi, je ujetý, ale ještě bych to překousl. Že spolu vlezou do vany, budiž, skamarádili se. Ale proboha, koho napadla myšlenka, že si bude gay třicátník mající v posteli každý týden jinýho chlapa chtít otestovat, jestli by se mu to náhodou nelíbilo s holkou? Hlavní zápletka, zájem Tonyho o Robina, vztah rodičů k dceři....to je prostě úplně mimo realitu, takže nechápu, jak to někdo může považovat za náhled dnešních dnů. Naopak, celkem reálný otec, manžel i Tonyho kolegové. Steinmasslová není špatná herečka, ale její slova na adresu Tonyho jsem ji nevěřil, na to se prostě nehodila. ()
Smíchejte ženské frustrace a gayovská klišé a máte "romantické drama" My 2. 1) Po deseti minutách bylo jasné, jak se lehce absurdní děj bude rozvíjet, kam ubírat a jak vše skončí. 2) Věrný obrázek ze života gayů není špatný. Neškodilo by však, aby film alespoň naznačil, že takto žije jen část, troufám si říci, že menšina gayů. 3) Film má charakter televizní (rozhlasové?) inscenace - téměř nic se tu neděje, o všem se jen mluví. 4) Zaujal mě 33letý přesvědčivý Ondřej Nosálek (kadeřník Tony), 17letý Adam Mišík, 28letý Ivan Lupták (Petr) a Jakub Krejča (kadeřník). ()
Ty dvě hvězdy jsou za Ondřeje Nosálka. Doteď jsem ho neznala, ale tady v té roli zazářil. Plodková je hrozná, ještě v žádné roli jsem ji však neměla méně radši, než tady. Co sakra byla jako premisa? Jak se nějaká ženská po hádce s manželem rozhodne uprostřed noci zavolat svému kadeřníkovi (ano, kadeřníkovi, ne kamarádovi, ale cizímu člka, co jí dělá 1x za měsíc hlavu a vyká si s ním) a nastěhovat se mu do bytu? WTF? A on ji nechá, aby se mu tam nastěhovala? Už tady to vůbec nefungovalo, no a co se dělo dál? Jakože se gay nechá sbalit ženskou? To se jako čeští scénaristi snažili ukázat, že gay je volba a když bude chtít, může být s ženskou? Nope, všechno špatně. Jestli to mělo být jakože nějaké hluboké téma o uvědomování si a objevování sexuální orientace, tak pak to bylo hodně blbě podané. Jen Nosálek zahrál svou postavu naprosto skvěle a díky tomu jsem se na film taky dodívala a totálně ho neodepsala. ()
Volovina, ve které kadeřník je teplouš a u něho najde azyl mařka, které zahnul starej a tak od něho utekla. Opravdu originální příběh. Tupost scénáře je nereálnost sama. ()
Kterak se jedna extrémně nesnesitelná nána nastěhuje k o něco méně nesnesitelnému kadeřníkovi, kterého skoro nezná... a začne kolotoč nerealistických scének, ve kterém se snad žádná postava nechovala normálně. Ale zahráli to dobře, to zase jo. ()
My2 jsou hezkým feel-good pokusem, zahrávajícím si s křehkými mezilidskými vztahy, ale pořád jim ještě chybí trocha výřečnosti a odvahy na to, aby zasáhli přesně tak, jak by chtěli. ()
Tak tohle vážně ne-e :-). 1. Jana Plodková mi tu byla vysoce nesympatická a navíc mi připadala i děsně ošklivá a furt sem musela přemejšlet, jak to sakra tvůrci udělali, že v tomhle filmu vypadá její obličej, jako by byla myš/krysa, když v jinejch filmech, kde hraje, mi to tak nepřijde. 2. V kinech musíme vypínat mobil, abychom nerušili ostatní publikum, ale napadlo tvůrce, že publiku může vadit i neustálý hlasitý vyzvánění ve filmu? Kdyby to tam bylo dvakrát třikrát, ale proč proboha skoro pořád? A proč si nedala mobil na potichu? Přece by bejvaly stačily záběry na vibrující a svítící mobil, ne? Stokrát jsem měla chuť na ní zařvet "tak si ten mobil proboha dej potichu!" Uf. 3. Film má 99 minut a klidně by mohl bejt zkrácenej tak na 80 nebo i míň. 4. Přehrávání některejch herců (zejména Milena Steinmasslová) bylo do očí naprosto bijící a pochopila bych to u člověka, co studuje první rok DAMU a ještě k tomu hraje v divadle, ale ne ve filmu! 5. S tím ovšem souvisí i slabej scénář filmu, resp. konkrétně dialogy. 6. Mám pocit, že jsem se při jedný scéně dokonce i zasmála, ale vzhledem k tomu, že už si ani nevzpomenu při jaký, tak to o něčem vypovídá. 7. Já chápu, že to je inspirovaný pravdou a že to mělo mít hlubší význam. A věřte mi, mně nevadí romantický filmy a dokonce ani ne filosofický debaty, ale rozhovory hlavních postav pro mě žádnou přidanou hodnotu neměly, chápu o co šlo - ale o tom nemusel bejt film, třeba jen část. A z lítosti, že vím, o co tvůrcům šlo a dovedu si představit, jak si mysleli, že to bude působit, dávám 2 hvězdy, jinak bych dala 1. ()
Tento film obsahuje: dementní zápletku postrádající jakoukoli logiku, špatnou a neustále se klepající kameru, naivní scénář, který působí, jako by ho psala třináctiletá holka (a to ho psaly holky dvě!), stěží uvěřitelné dialogy, které se snaží působit strašně hluboce, ale jsou leda tak k smíchu, stupidní chování postav, pro které není žádné vysvětlení a všichni tak jednají jak kdyby byli z nějakého paralelního vesmíru, prkennou Plodkovou, postavu Emy, která je úplně natvrdlá, většinou se oblíká jak děvka a nosí neustále sluneční brýle za tmy (proč?! zpočátku jsem si myslel, že je slepá a i když se chvíli chovala jako slepý autista, tak nakonec nebyla), postavu nymfomanického bisexuálního kadeřníka Tonyho, který sem tam předstírá něco vzdáleně připomínají lásku, postavy ostatních homosexuálu, kteří jsou více stereotypní než v nějaké komedii (ani bych se nedivil, kdyby homosexuály tenhle film urazil, protože je líčí tak, že všichni mluví jako blbci, neustále to spolu dělají a všichni pracují jako kadeřníci), postavu mámy Emy, která je totální psychopat, postavu táty Emy, který ani nemá žádný charakter, sebevraždu bez jakéhokoli smyslu či logiky, postavu nějaké tlusté ženy, která v ději nemá žádný účel, Adama Mišíka, který se tam objeví jen proto, aby si s Tonym užil a zmizel z děje, spoustu nudy, vztahy mezi postavami, které jsou jak z paralelního vesmíru a nefunkční romantiku. No uznejte sami, nelze než doporučit! Na tom filmu se mi líbila jenom hudba, ale i to je sakra málo, protože ten film je jinak naprosto příšerný, dělá z diváků idioty a prezentuje stěží uvěřitelnou verzi moderního světa. Slobodanka Radun ať už se radši nikdy nepokouší něco natočit, protože tady je moc dobře znát, že nemá talent ani um a její filmy jsou ztrátou času. Stejně mě na tom nejvíc fascinuje, že na to někdo dal prachy, protože tohle dosahuje úrovně demence jiných českých skvostů, jako třeba Můj příběh, Jak se moří revizoři nebo Cena za štěstí. Fakt MY 2 netočila Dabrowská? Vypadá to jak film od ní. Odpady dávám fakt málokdy, ale tenhle film si nic jiného nezaslouží. Tohle je prostě strašně špatné po všech stránkách, leda by se jednalo o komedii, ale celý ten film se bere tak strašně vážně a tak strašně si hraje na realističnost, že je to jedině tak směšné. Je to hodně špatné jako drama, ještě horší jako romantický film a jediné, co by MY 2 mohlo být, tak sci-fi, protože jsem měl pocit, že sleduju film odehrávající se buď v paralelním vesmíru nebo v naší realitě, kde ale sledujeme mimozemšťany převlečené za lidi. Jenže sci-fi to dle záměrů Slobodanky Radun asi taky nebyla, tak nemůžu hodnotit jinak. odpad! ()
Rozcuchanou duši může dobře učesat jen mistr profesionál, dámský kadeřník - přítel váš. Záležitost srdce mezi námi, mezi řádky. Celý svět utíká, ale jedinec náhle zastaven, zaskočen, omráčen přívalem citů a potřeb svého já. Nitro, v němž slunné i deštivé kapitoly své místo mají. Nitro - blyštivé sklíčko v matném obalu. My dva - vypůjčené talismany. Hledači štěstí, hledači zapomenutých klíčů, pošimráni vidinou závratných barev a vůní. Fontána života stále šumí, tak šupem do ní. ()
Tak tenhle počin jde naprosto mimo mě. Totálně debilní zápletka, kde se všechny postavy chovají opravdu nelogicky a nestydím se říci, že naprosto debilně. Jana Plodková hraje nesympatickou krávu, Ondřej Nosálek nějakého rádoby gaye a celkově všechno je prostě špatně. Až do konce jsem kroutil hlavou nad tím, co všechno scénáristi dokázali vymyslet. Za mě rozhodně obrovské NE. Lobotomie na které se podílelo až příliš talentovaných lidí. ()
Sympatickej pocin, co se ale povedl jen napul, co do formy, zatimco obsah fakt trpi. Ale Ondrej Nosalek je rozhodne buh. ()
Připomnělo mi to léta devadesátá, kdy podobných filmů bylo jako máku. Už to, že mi tento přístup k látce schází, trochu nezaslouženě přidává bodu tomuto snímku. Jan P. Muchow dodal výtečný hudební doprovod. Film o jedné těžké životní chvilce, opuštění manžela. Dočasný úkryt nalezený u homosexuála - kadeřníka, jediného známého, který ji asi momentálně napadl, u něj zazvonila. To samo o sobě vytváří námět, který sice není beze zbytku vytěžen, ale v jádru jde vlastně o příjemný film o hledání cesty z kola ven...70% ()
Režisérka Slobodanka Radun mi svým nevšedním celovečerním debutem náramně kápla do noty, přičemž ústřední dvojice v podání Jany Plodkové a Ondřeje Nosálka mi během filmu opravdu přirostla k srdci. A hlavně jsem jim to jejich důvěrné přátelství pozvolna přerůstající v neobvyklý milostný vztah skutečně věřila. Vyléčit bolavou duši je mnohdy těžší než vyhrát boj s rakovinou. Pro tu mou tady byl balzámem nádherně teskný hudební doprovod, o který se postaral Jan P. Muchow. (80%) ()
Ústředním duem jsou Ondřej Nosálek, o kterém jsem nikdy neslyšel, a Jana Plodková, o které jsem slyšel, ale nic jsem s ni neviděl. A právě s představitelkou hlavní role jsem měl docela problém, protože občas hodně divně zní (nevím, jestli to jsou postsynchrony) a občas hodně šustí papírem. Dost mě zaskočilo, že je v jedné scéně vidět mikrofon, k tomu to má takové ty klasické dětské nemoci jako, že on mluví do plných dvěří, ale ona sedí za prosklenými. Největší problém ale je, že jakkoli se na některé scény dobře dívá a jiné jsou zase vtipné a zábavné, tak mě ale prostě vůbec nezajímá, jakým směrem se bude ubírat život třicetileté grafičky (to, že je grafička, jsem se dozvěděl až z obsahu na webu produkční společnosti). Postava matky, kterou hraje Milena Steinmasslová, je ovšem skvostná a Luděk Sobota jí také zdatně sekunduje. ()
Fajn hudba, námět ne moc uvěřitelný... Není to kráva, má jenom svý problémy... 😀 ()
Homosexuálna časť výborná a dokonca nehorázne sympatická ( = bohovský Nosálek, on akože vážne nie je teplý ?!), všetko ostatné kolíše spracovaním ( nie ideou ) medzi nudným, triviálnym, otravným a násilným... ale v konečnom dôsledku ten film aj tak nedokážem odsúdiť tak, ako som mal väčšinu stopáže v úmysle - ale to opäť jedine a predovšetkým vďaka perfektnému Nosálkovi, ktorý film proste utiahol na vlastnom výkone. ()
V případě My2 vlastně vůbec neškodí, že obsah klouže po přílišné stereotypizaci postav, ale co naopak škodí je polovičatý scénář. Ústřední dvojka je neuvěřitelně nevyrovnaná. Na jedné straně stojí Nosálek, jež si krade každou scénu pro sebe. Zatímco na straně druhé rachiticky podvyživená a nesympatická Plodková, která se může usmívat sebevíc, ale žádnou vřelost jí věřit nebudete. Totéž by se dalo říct o obsahu, který po hravé první půlce sklouzne ke směšně vykonstruované psychologické rádoby "sondě", jež fatálně selhává (Gay si k sobě nastěhuje ženu, kterou nezná, vytvoří si s ní během krátké chvíle silné přátelské pouto, aby vzápětí začal pochybovat o své sexualitě, kterou si byl jist po třicet let a v úvodní části filmu jasně dokazuje, že tomu nebude jinak?). První polovina téměř 4*, druhá dějově sotva 2* - připočteme-li naprosto parádní kameru musím dát solidní trojku. P.S. Pravděpodobně nejlepší a nejvěrohodnější role Adama Mišíka! ()
Minimálně jedna celá * pro Ondřeje Nosálka! ()
Hrůza. Proboha, to je za trest, i když nemáte absolutně žádné očekávání. Utrpení téměř od začátku až do hořkého konce. Řekněme, že námět by nebyl špatný. Řekněme, že při nějaké zvláště podivné konstelaci by se mohlo stát, že zákaznice zavolá uprostřed noci svému kadeřníkovi, on to nejen zvedne, ale ještě jí dovolí, aby u něj přespala. Tato situace by ještě mohlo být reálná, protože zákaznice je velice rozrušená, a po roztržce s manželem i pohmožděná. Mohlo by se i stát, že mezi touto dvojicí vznikne nějaké přátelské pouto. Ale způsob, jakým je to v tomto filmu prezentováno, selhává, protože všechny tyto situace nejsou podány uvěřitelně. Dialogy by ještě nebyly TAK zlé, ale filmu asi chyběl funkční dramaturg, protože když už replika není zcela stupidní, tak ji zabije intonace či celkový přednes. Plodková hrát neumí, ale na její obhajobu, tak de*ilní a blbě napsanou postavu by asi zahrál dobře málokdo (99% jejích počinů je nepochopitelných - nejvíc asi vyčítání kadeřníkovi-kamarádovi, že střídá partnery, na což jí on musí dennodenně připomínat, že je u něj pouze na návštěvě...). Steinmasslová se snaží, ale role stereotypně myslící snobky jí nesedne, takže nic. Sobota trapně přicmrndává svým obvyklým způsobem. Na druhou stranu se oba zúčastnili nejlepší scény z filmu, lépe řečeno jediné vtipné scény - bitky u kadeřníka v obýváku. A dostáváme se k vrcholu - masturbační scéna! Masturbační scéna bohužel není vtipná, jak bych bývala očekávala. Bohužel se divák (já) až stydí (a nejde o masturbaci, ale o tu scénu) a strká hlavu do písku, nebo pod peřinu. Obsahově je film PLNÝ stereotypů, které bych očekávala ve filmu z rozpětí let '86 - '94, a ne o dvacet let později. Jak jsem psala na začátku, a nevím přesně, kolikrát jsem to nahlas zvolala při sledování: za trest! Jako poslední věc zmíním naprosto otřesný hudební doprovod - zas ty sladkobolné ušeptané melodie s bezpohlavními vokály. Hrůza. ()
Světe div se, ale jako gayovi a vztahovému/manželskému poradci mi to přišlo nakonec autentické (a to se týká i Luďka Soboty). A dobře to tematizuje bifobii, jak v podobě postav ve filmu – kadeřníkových teplých kamarádů a nesnášenlivých tradicionalistických rodičů Emy – tak co se týká některých (nevěřících) komentářů zde na čsfd. ()
Reklama