Režie:
Julien TempleHrají:
John Lydon, Sid Vicious, Steve Jones, Paul Cook, Glen Matlock, Malcolm McLaren, Siouxsie Sioux, Billy Idol (a.z.), královna Alžběta II. (a.z.), Ricky Jay (více)Obsahy(1)
Bože, ochraňuj královnu! Vzestup a pád proslulé punkové kapely v britsko-americkém dokumentu. Dokumentární film Sex Pistols: Děs a běs o „nejzběsilejší" skupině rockové historie, který natočil britský režisér Julien Temple, lze vnímat jako jistou revizi jeho předchozího snímku The Great Rock'n'Roll Swindle (1980), v němž byla tato kapela a punková revoluce nahlížena výhradně z pozice manažera skupiny Malcolma McLarena. Ve zmíněném kontroverzním hraném dokumentu se McLaren v úloze jakéhosi Velkého Manipulátora cynicky vysmál všem příznivcům punku jako pitomcům, kteří naletěli jeho velkému rokenrolovému švindlu se skupinou, jež byla ve skutečnosti pouze jeho výnosným umělým výtvorem. I Temple se tenkrát nechal McLarenem zčásti manipulovat a zřejmě proto se rozhodl doplnit vlastní, jednostranně zdeformovaný obraz kapely tím, že v novém filmu poskytne prostor výhradně členům Sex Pistols. Ve filmu tentokrát s větším odstupem akcentuje i politické, ekonomické, sociální či hudební podhoubí vzniku punkového hnutí, ale i důvody, proč tak záhy původní hněv částečně ztroskotal na úskalí módy.
Templeova anarchistická koláž je poskládána z aktuálně dotočených rozhovorů s přeživšími členy Sex Pistols, nikdy předtím nepoužitých záběrů z koncertů a zkoušek sestříhaných z více než dvacetihodinového soukromého archivu kapely (včetně předsmrtného rozhovoru s baskytaristou Sidem Viciousem), ale také z ukázek z dobových optimistických reklam (kontrastujících se záběry z pouličních nepokojů), z televizních show a z machiavellistického dramatu Richard III s Laurencem Olivierem. Film opětovně rekapituluje všechny známé a pobuřující výtržnosti kapely i okruhu jejích nejdivočejších příznivců z tzv. Bromley Contingentu i její vynucené, ale bohatě vykoupené přestupy od jedné nahrávací společnosti ke druhé. Do filmu je převzato i několik scén z Templeova předchozího filmu z roku 1980 – jde především o animované pasáže, doplněné novým komentářem. Značný prostor je také věnován skonu Sida Viciouse a jeho osudové heroinové lásky Nancy Spungenové, kterou zbytek kapely nenáviděl.
(Česká televize)
Recenze (70)
Nie som punker (ak nerátam to ze hudbu skupiny Clash si vzdy rad vypocujem) a ani nie som nejaký extra fanusik skupiny Sex Pistols. Na film som sa vybral len kôli naliehaniu jedneho mojho O! Punkového kamaráta a neolutoval som. Dokument je natocený velmi zaujímavo a predkladá aj dobrú tému. Pohlad na anarchistov a rozdrapené deti ocami ich samých, ked uz davno nie su mlady punkaci. Dobré naozaj dobré. Ale aj tak mám radsej filmík Sid a Nancy ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $612,192║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Vždy jsem byl punker tak trochu na baterky. Copak o to, punk a pogo já rád, ale po koncertě obvykle má rebélie skončila, umyl jsem se a šel spát, abych mohl v práci plnit plán na 110%. To by žádná sexy pistole neudělala, ale mě anarchistická monarchie zase až tak moc neoslovuje. Co se týká dokumentu, tak hudebně je našlapaný, ale bláboly hlavních aktérů mi uši poměrně rychle odmítaly přijímat, takže mne potěšily zejména informace o tom, z kterého kanálu to chlapci vlastně vylezli, o mlácení fanoušků baskytarou po palicích nebo o blond začátku Siouxsie Sioux. A Viciousovo ležérně nošené tričko s hakenkreuzem ponechám raději bez komentáře. ()
Sex Pistols představují jeden z nejdůležitějších východisek punkového hnutí a hudební legendu, jejich chování, provokování establishmentu texty i sama hudba, to je prostě esence punku a rozjevený škleb Johna Lydona, to je vlastně poznávací znamení punku. Punkový je vlastně i celý film. Rozpustilý, provokativní, nekonvenční, přisprostlý a sebestředný, nabitý spoustou obrazového materiálu i informací, šikovně sestříhaný, působivý a jednoduše dobrý. Skvěle dokáže zasadit hudební produkci a vystupování členů kapely do kontextu doby a ozřejmit sociální a politický rozměr jejich produkce. Tak nějak si představuju hudební dokument. Celkový dojem: 90 %. ()
Anglickú hudobnú skupinu Sex Pistols radím medzi najvýraznejšie punkové kapely. Bola to banda mladých šialencov, ktorej sa podarilo svojou rebéliou a nekompromisným správaním zviditeľniť punkovú subkultúru. Koho mohli urazili, nerešpektovali žiadne pravidlá, pohŕdali médiami, provokovali svojim navypočítateľným správaním, robili si čo sa im zachcelo, nemali žiadne vzory ani ideály, srali na všetkých a na všetko. Bol to skrátka "Des a bes". Bol to punk! Dokumentárny film "The Filth and the Fury" prehľadne a autenticky mapuje históriu tejto divokej kapely. ***** ()
Jsem měl chuť mrknout se, co přimělo Karla Schwarzenberga stát se v předvolební prezidentské kampani punkerem. Těžko říct .. monarcha je kliďas, kluci ze Sex Pistols zas rebelové na entou .. ale zas jim to nevydrželo moc dlouho. Dneska je to přesně 35 let, co to kapela zabalila, takže i taková vzpomínka na jednu velkou hudební legendu. ()
Punková historie jedné z nejzásadnějších kapel této kontroverzní, ale originální subkultury, ktera rozvířila mediální běh komerčního průmyslu. Destruktivní osud kapely nemohl překvapit, ale výkon protřelého manažera McLarena, který umně vykradl detroitskou syrovost, newyorskou myšlenku pouličního vzdoru a zakomponoval to do hrstky britských smažek, které voháknul - by zasloužil nobelku. Když kandidoval na místo starosty Londýna, kde prosazoval tramvaje v ulicích, či kouření marihuany v knihovnách, světe div se, skončil na 4.tém místě. Kytarista Steve Jones, který se blýskl i na albech Siouxsie and the Banshees, nebo Steveho Vaie s bubenickou jistotou Paulem Cookem s přehledem dokazují táhnoucí sehrané jádro téhle tlupy, kterou svým šílenookým jedem vedla hlasná trouba Rotten. Koukněte se na vznik a zánik téhle party, která nesmazatelně zamíchala kartama v hudební branži. ()
Punk's Not Dead !!!!! ()
Kapelu Sex Pistols jsem si zamiloval asi ve svých dvanácti až třinácti letech, poprvé jsem tenhle dokument viděl na VHS, kdy ho můj fotřík přinesl z videopůjčovny, byl jsem ten teenager co začínal na kapelách jako Blink 182 a Sum 41, o old school punk rocku jsem nevěděl vůbec nic. Tenhle dokument mi změnil život, jsem punkáč srdcem i duší :) Tenhle dokument je výborně natočenej, výbornej je rozhovor z Londýnského Hyde Parku se Sidem Viciousem ze srpna 1977 - Dobrá scéna byla jak Sid jde parkem s hákovým křížem na tričku a jaký si pán na lehátku s novinama v ruce se znepokojí a vstane a čumí na Sida jak puk, Sid ještě na něj zamává pěstí :D Johnny Rotten se příjemně poslouchá, upřímnej týpek. Jasných pět hvězd! Best Old School Punk Rock 77!!!!! ;) ()
Historie zakladatelů punku je dobrá hlavně kvůli režisérovi. Julien Temple do svého shakespearovského dramatu zařadil tuny archivních materiálů, z nichž značné množství materiálu nemá na první pohled se Sex Pistols nic společného. Jenže to nejsou náhodné záběry, ale promyšlená (ale paradoxně přesto i trochu punková) struktura. Ale nikdy jsem nebyl fanouškem punku ani Sex Pistols, takže mě to zase nijak zvlášť nebralo. ()
Rebel môžeš byť, feťák môžeš byť, aj legenda môžeš byť. Ale vycapovať sa s tričkom s hákovým krížom a tváriť sa, aký si nekonformný je trocha cez čiaru. U nás by mu už NAKA vykopla dvere, ale žiaľ predávkoval sa už pred 42 rokmi: https://dokumenty.tv/sex-pistols-des-a-bes-dokument/ ()
Před třemi lety jsem byl na punkové hudebním festivalu se čtyřicetiletou tradicí v Jarocině (4 stejzdže) a hlavní kapelou zde byli britští Public image, kterou založil Johny Rotten ze Sex pistols. Konečně jsem se o Sex pistols pořádně něco dozvěděl. Dokument je bohatý u hudebně přímo zvuk z koncertů. Punkový zvuk kapely by byl poměrně moderní i dnes. Chápu , že když vyrůstali v tak příšerné, zdegenerované a vybydlené zemi jako Anglie, že měli takovýto oportunistický postoj. ()
Největší devízou je rozhodně rychlý spád a neuvěřitelné množství dobových materiálů (nebo alespoň mě přítomnost mluvící legendy Sida v přítomnosti slečny Nancy velmi překvapila). Rovněž informacemi je dokument nabušen. Když navíc na konci Rotten oplakává "blbečka" Sida, větší autenticitu si nedovedu představit. Ale přes to všechno musím říct: Punk´s dead. Thanks God! ()
Nikdy som Sex Pistols a ani punkovú hudbu nepočúval, ale toto bolo ok :) Body dole za to, že ja by som proste až tak "na pilu netlačil" (inak povedané, mám svoje hranice) - ale to by už tá kapela nebola asi až tak slávna :-/ Po dopozeraní som mal aj tak pocit, že to celé bolo síce stvorené z vášne a negatívnych citov, ale postupne to prerástlo do klasickej stádovitosti, konformity a "zarábania peňazí". Sa ani nečudujem, že to vydržalo tak krátko. Vzniknúť, vyliať všetku zlosť, vyprovokovať všetkých naokolo a vybuchnúť! To boli Sex Pistols a to je (pravdepodobne aj dodnes) "odkaz" punkového hnutia. Podľa mňa je však punk hlavne o túžbe po skutočnej realite, o túžbe cítiť realitu čo najintenzívnejšie, rozbombardovať konformitu ako ten najočividnejší prejav "antirealizmu" a nenechať nitku suchú na ničom, čo sa snaží vzpierať tvrdej realite únikom do rôznych alternatívnych, paralelných svetov (štátov, náboženstiev, hnutí, politiky...). Otázkou však je, či samotný punk nie je úplne rovnakou snahou uniknúť od zodpovednosti za vlastný život. Bolo to dosť zrejmé u Sida. A aj ostatní "preživší" Sex Pistols sa nakoniec určite museli trochu zkonformizovať, prispôsobiť a skultúrniť, aby uživili seba alebo svoje rodiny. Ale ako dokument ma to bavilo, a vlastne to bolo aj dosť podnetné ()
Na rozdíl třeba od Clash mě Pistole hudebně míjí obloukem, za kterým je snad už jenom dechovka a navíc mě na nich vždycky srala (pardon, štvala, punk IS dead) ta neuvěřitelná vrstva marketingu - jenže bez něho by tu zase nebyla tak zábavná kapitola v dějinách sociologie. Takže nakonec respekt ke všem. K Johnnymu a spol že do toho šli naplno a občas dokázali těch pár svých válů narvat do lidí tak, že na to nikdy nezapomenou. K Malcolmovi že to nenechal chcípnout někde na londýnském předměstí a udělal klasiky z kusovek s mizivým potenciálem, který viděl asi jen on. A k režisérovi, jak se to celé snaží zmapovat a pochopit. Já například dodnes nevím jestli bych - být ročník 1956 a z Londýna – skončil jako fanoušek, nebo někdo, kdo se snaží Lydonovi v boční uličce rozbít hubu… ()
Parádní dokument. Speciálně pro fanouška Sex Pistols. Tedy pro mě. Dokument je opravdu excelentně zpracován. Je to taková 108 minutová jízda, která nemůže ani na chilku nudit... ()
Dokument postavený na výpovědích jednotlivých hlavních aktérů zrození, vzestupu a pádu punkové komety a dnes legendy, Sex Pistols. Je zřejmé, že jednotliví členové kapely se asi moc nemusí, což je škoda, protože jsem slyšeli mnoho názorů, ale bez konfrontace. To, že John, Steve i Glen seděli zády ke světlu, aby jim nebylo vidět do obličeje, vypadalo bizarně, to už si pomalu mohli vlézt do budky, aby je nikdo nepoznal :-) Je neskutečné, jak dokázali a dodnes dokáží pobláznit lidi, přestože jejich kariéra trvala dva roky. Až v tomto dokumentu jsem poznal, jaký byl Sid pípus a co s člověkem rychle udělají tvrdé drogy... ()
Skvělé zpracování, vysoké množství informací - režijně skvělé..... Skvost nebo brak?! Stejně jako jejich hudba.... Obdivuji, že jako jedna z mála skupin v historii UK(slušně řečeno) kašlali na novináře a posílali je někam - na rozdíl od většiny ostatních, kteří si jejich pozornost vynucovali....!!! ()
Pre fanúšikov kapely povinnosť. Na príbehu vidno, že ak mate dobrú tému a šikovného manažéra, nepotrebujete vedieť hrať. Stačia 3 akordy. ()
I zpracovani dokumentu je takove punkove a i kdyz je zde pouzita cela rada dobovych zaberu, k neznalemu divakovi se informace dostavaji v trochu zmatene podobe. Kazdopadne Sex Pistols a vse kolem, stoji za pozornost. ()
Reklama