Režie:
Michel GondryScénář:
Michel GondryKamera:
Laurent BrunetHudba:
Jean-Claude VannierHrají:
Ange Dargent, Théophile Baquet, Diane Besnier, Audrey Tautou, Vincent Lamoureux, Agathe Peigney, Douglas Brosset, Laurent Poitrenaux, Jana Bittnerová (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Drobný Mikrob a vynalézavý Gasoil jsou tak trochu nenápadní a přehlížení teenageři. Vyhlídka, že dva měsíce blížících se prázdnin prožijí se svými rodinami, je pranic neláká. Jak ale uniknout před nudnou rutinou? Třeba tak, že vezmete motor ze sekačky, několik dřevěných planěk a postavíte neortodoxní vozidlo, něco mezi karavanem a zahradním domkem. A v něm zamíříte na netradiční dobrodružný road trip po Francii. Svoboda volá! (Film Europe)
(více)Videa (4)
Recenze (38)
Dost mě to zklamalo. Tváří se to chytře, ale přitom je to strašně nepromyšlené - jak u postav, o kterých sice nevíme zrovna málo, ale jejich chování je nahodilé a ne moc uvěřitelné, tak u děje, kterému chybí nějaká gradace. Snaží se to o nějaký přesah, ale všechny zde řečné myšlenky jsou jen rychle řečené, povrchně načrtnuté, vůbec se nerozebírají do hloubky. A co se té komedie týče... než se kluci vydají na cestu, je to mdlé, chladné a nudné. Pak tam jsou tři povedené a vtipné scény, ale jinak je i ta road movie část mdlá a nudná. A ve finále to ani nikam nevyvrcholilo (btw někdo tu píše o originálním konci - já teda nevím, ale už jsem podobný viděl hned několikrát a to i v rámci road movie...). Jako, fakt jsem čekal víc, protože nápad s pojízdným domkem se mi líbil hodně, ale ve finále mi to kromě toho nápadu bohužel moc nedalo... Od Gondryho jsem čekal fakt víc, doposud jsem od něj totiž ještě neviděl film, který by mě nějakým způsobem nezaujal. Tak všechno je jednou poprvé, no. 2* ()
Pro mě osobně zatím asi nejhezčí letošní filmová premiéra a velký divácký zážitek - nic lepšího jsem letos v kinech neviděl. Po strašné PĚNĚ DNÍ člověk mohl mít tendenci Gondryho odepsat, ale to by bylo předčasné - ve svém nejnovějším filmu mi přesvědčivě dokázal, že je to stále ten starý dobrý Gondry, který neztrácí nic na své osobitosti a tvůrčím elánu - vyjma pár slabších momentů, kdy jsem měl pocit, že mu při psaní scénáře trochu došel dech, jsem byl z toho filmu naprosto nadšený - je to krásný a srozumitelný film, který si razí nekompromisní cestu do divákova srdce - smích zde střídá dojetí téměř stejným dílem - a některé scény jsou něco tak neuvěřitelného, že už kvůli nim nemohu dát méně než 5 hvězd. Za všechny budiž třeba zmíněna nádherná scéna, kdy Mikrob masturbuje nad obrázkem nahotinky, kterou sám nakreslil - něco tak originálního jsem v žádném filmu ještě neviděl, a úplně mě to okouzlilo. Vlastně celý ten film mě okouzlil - dost možná podobným způsobem, jako kdysi AMÉLIE Z MONTMARTRU - za sebe sice nemám problém napsat, že vidět zestárlou Audrey Tautou na prahu čtyřicítky docela bolí (to jsem ostatně psal už u zmíněné Pěny dní před 3 lety) - ale co už, nikdo z nás nemládne a možná je to jen o zvyku, smířit se s tím, že zbožňovaná "Amélie" už dávno nevypadá tak, jak si ji všichni pamatujeme. Nádherný film, který mě téměř bezvýhradně dostal - velký respekt ke Gondrymu, že dokázal něco takového napsat a zrežírovat, a nejen všem jeho fandům mohu tuhle filmovou libovku jen doporučit - smál jsem se nahlas celou dobu a bylo mi dobře, jako už dlouho ne. Naprosto perfektní obsazení, scénář a režie - na tomhle filmu se povedlo snad všechno. ()
Úsměvný film o dětech pro dospělé. 1) 52letý scenárista a režisér Michel Gondry vyšel z vlastních vzpomínek na svůj život (Mikrob zejména v první polovině snímku). Quand j’ai rencontré le jeune Ange Dargent, je me suis retrouvé en lui. Il avait la même fragilité, le même côté un peu efféminé que moi lorsque j’avais quatorze ans. Když jsem uviděl mladého Ange Dargenta, nalezl jsem se v něm. Stejně něžný, trochu zženštilý, jako já ve čtrnácti. Stačilo dopsat dospělé dialogy, přihodit půvabný pojízdný dům a najít správné herce._____ 2) Zaujali mě, jak jinak, mladí kluci._____ Ange Dargent (Daniel zvaný Mikrob) svůj filmový debut zvládl na jedničku. Během natáčení mu bylo méně než 16 let, což přinášelo různá pracovní omezení. Jak byl doopravdy starý, jsem nezjistil._____ Rovněž věk Theophila Baqueta (Théo zvaný Gasoil) mi zůstal utajen. Oba kluci byli typově i herecky výborní._____ 3) Naskýtá se otázka, jak moc je vztah mezi chlapci homosexuální. Asi stejně jako dospívání samo. Sexuální experimentování je běžnou součástí psychického zrání a nemusí předznamenávat budoucí sexuální orientaci. Různé náznaky obsahuje i náš film, pozorný divák si je najde a nepozornému nepomůže, ani když je tady podrobně popíši. ()
Michel Gondry natočil skoro normální film, místy dokonce i sociálně kritický...to jsou věci... '-) Jak už se dá od Gondryho čekat, dost originální konverze žánru road movie, něco mezi Svěrákovou Jízdou, Lynchovým Příběhem Alvina Straighta a Jeunetovým T.S. Spivetem, kde stejně jako Jeunet Gondry navíc přidává k road movie neobvyklý rozměr, totiž rovinu dospívání...originální mix...(téměř) žádné surrealistické pasáže...a zřejmě nejcivilnější snímek, který kdy Michel Gondry natočil... ()
Gondry kdysi patříval mezi moje oblíbence. Mám ale pocit, že kvalita jeho filmů je po Věčném svitu hodně kolísavá. Částečně to asi souvisí i s tím, zda točí svoje scénáře, nebo cizí. Sám sebe - mám ten dojem - nedokáže moc ohlídat. A přesně tak je tomu u Mikroba a Gasoila, snímku, který se rozbíhá do zbytečně moc směrů a ve výsledku je tak nějak o ničem. Ale atmosféra a dílčí nápady jsou sympatické a nepostrádá to godryovsky divnou vtipnost. ()
Reklama