Režie:
Claude ChabrolKamera:
Jean RabierHudba:
Matthieu ChabrolHrají:
Jean Poiret, Jean-Claude Brialy, Bernadette Lafont, Jean-Luc Bideau, Jacques Dacqmine, Franco Interlenghi, Catherine Rouvel, Jean-Claude Bouillaud (více)Obsahy(2)
Inspektor Lavardin je povolán k případu vraždy místní autority a známého katolického spisovatele v malé vesnici na pobřeží Atlantiku. Lavardin musí při komplikovaném vyšetřování v prostředí plném intrik využít všechny své schopnosti, aby pronikl do mysli svérázných obyvatel vesnice. Nakolik mu práci usnadní či ztíží skutečnost, že vdova po zavržděném bývala jeho přítelkyní? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (17)
Bud je tom filmu znát Chabrolův rukopis a nebo byl opravdu zvláštně zpracovaný. Mně to přišlo jako skládanka více filmových detektivů v jednom balení. Ne, nuda to není, ale s paní domu bych dala trochu větší řeč, to jediné mi scházelo. Vyústění ke kterému se díky inteligenci dopracoval Lavardin jsem nečekala, ale o to bylo atraktivnější. Možná to každému nesedne, ale za zhlédnutí to stojí. ()
Chabrolův pohled na pojem spravedlnosti a způsoby jejího uplatňování je skutečně osobitý. Zdánlivě plytký film je naopak neokázalou hlubokou sondou do života maloměsta i jedné rodiny. Způsob vyšetřování nejvíce připomíná stejně zrádnou idyličnost důkladných postupů rady Vacátka z HŘÍŠNÝCH LIDÍ MĚSTA PRAŽSKÉHO. Klopotná pouť hlavních hrdinů ke ctnosti ne domněle plakátové, ale skutečné odhaluje v povrchové idyle až nečekaně mnoho kazů. Mravní relativismus je vyvažován eticky pragmatickým autorským pohledem. Film, který není špičkový, nelze považovat ani za průměrný. Systémové přednosti francouzské školy neopouští ani nezrazuje a diváka, ochotného pozorně sledovat jeho průběh, určitě nezradí. Poiret navíc není hercem do počtu, ale víc než slušným vkladem do hodně povedené kytice hereckých osobností kinematografie země galského kohouta. ()
Francouzský Hitchcock obsadil do hlavní role nezvyklé detektivky autora veleúspěšné hry Klec bláznů. A možná i proto mu vtiskl netradiční rysy a přiměl svého vyšetřovatele až k nestandardní nadsázce a občasné ironii. Lavardina považuji za jeden z nejzdařilejších Chabrolových filmů, byť nad jeho pointou jsem musela dost dlouho kroutit hlavou. ()
Na tento film jsem se podíval hlavně kvůli Jeanu Poiretovi (nezapomenutelný pan seržant z Mockyho hororové komedie La Grande Frousse !), kterého jsem už déle chtěl vidět v hlavní roli. A měl jsem určitě šťastnou ruku ve výběru... Jean Poiret vtisl svému osamělému detektivovi takřka dokonalou tvář a já tady úplně hltal každý jeho pohled, záblesk ve tváři, každé gesto, tón projevu... a zároveň si při tom užíval i nesmírnou ironickou nadsázku, v postavě inspektora Lavardina pravidelně přítomnou. Claude Chabrol stvořil netradiční stylovou detektivkou, ve které vedle humoru skvěle funguje rovněž perfektní atmosféra s velkým kusem tajemna a stále větší napětí nejen ve vyšetřování ústředního případu, ale i pokud jde o ojedinělý přístup k věci ze strany pana inspektora. Přičemž krásnou kulisu v tomto líně odvjíjejícím se příběhu tvoří všechny ty roztodivné vedlejší postavy... Jo, takže dneska to máme po dlouhé době za pět, skvěle, pánové! [90%] ()
Inspektor Lavardin vypadá přesně jako libovolný díl libovolného francouzského krimi seriálu, které nás oblažují na českých televizních obrazovkách (Moulin, Julie Lescautová atd. apod.). Jde o naprosto nevýjimečný film s nudnou, vykonstruovanou zápletkou a neuvěřitelně otravnými postavami - s titulním hrdinou v čele. Lavardin je vlezlý dědek (ne roztomile vlezlý jako Colombo, sofistikovaně vlezlý jako Poirot nebo nonšalantně vlezlý jako Belmondovi rošťáci), terorizující všechny ostatní postavy, jejichž jednorozměrnost je komická - aniž by šlo o parodii. Scénář a režie jsou pak stejně plytké jako u výše zmíněných televizních krimi seriálů. Vlastně začínám přemýšlet, proč jsem tomu dal 3 hvězdičky. :o) ()
Zpočátku to vypadalo na jednu z dalších obdobných kriminálek. Že si člověk hned může představit, jak asi bude probíhat vyšetřování, kam asi sklouzne vztah mezi vyšetřovatelem a paní domu a tak dále.Lavardin si ale počínal při své práci přece jenom jinak, než jsem čekala, a hlavně jeho konečné vyřešení případu mě hodně překvapilo. A překvapení a originalitu mám ráda, proto hodnotím jako nadprůměr. ()
Charbol - to je vždycky překvapení. Chabrol je imaginace, vytrysklá někde v době prvních vypravěčů a vykladačů pohádek. A tato sympatická detektivka s lautr nesympatickými postavami - snad až na místního policistu - si s nimi nezadá. Pozn.: A ten pikantně nestandardní závěr? Možná se to při vyšetřování (často) nestává, ale (jistě) se to stává v soudních síních. Nedávno jsem mluvil s německým soudcem (již též v důchodu). Říkal (mezi jiným), že když chtějí někoho odsoudit a nejde to pro důvod zatčení, najdou si jiný důvod. ()
Claude Chabrol este stale v 80. rokoch tocil kvalitne filmy, az s uderom 90. rokov sla kvalita jeho filmov dole vodou , po roku 2000 akokeby mu to bolo jedno . 70 % ()
Upraveno v srpnu 2020. Inspektor Lavardin je pokračováním stylizování kriminálního thrilleru Chabrolova předchozího dílu Polda na octě. Muž zákona používá k odhalení pravdy nestandardní metody, neřídí se úplně světskými zákony pořádku a práva, ale stává se osamělým hrdinou, jehož smysl pro spravedlnost je hlubší a soucitnější, byť se mužík jako spravedlivý neprezentuje. Claude Chabrol tradičně útočí na pokryteckou morálku vyšší střední třídy a jeho smysl pro černý humor jest dokonale zapracován do stylizovaného charakteru hrdiny, do nezdvořilého nadhledu veškerého dění i do schémat žánru v klišé. Osamělým hrdinou tísnivě stylizovaného kriminálního thrilleru je Jean Lavardin (pozoruhodný Jean Poiret) policejní inspektor, vyšetřující vraždu prominentního katolického puritána. Samotné šetření je útokem na stav pokrytecké morálky elit, smysl pro spravedlnost se podrážděně rozhlíží po pustinách vnitřních světů, aby vyčištění chlévů bylo lidskému zdraví mnohem prospěšnější. Důležitou postavou je Claude Alvarez (zajímavý Jean-Claude Brialy), bratr pradávné Lavardinovy lásky v bezstarostně otevřeném přijímání života. Pravdu nelze pro možné nepochopení a necitlivost ani naznačit. Hlavní ženskou postavou je Hélène Mons, rozená Alvarez (příjemná Bernadette Lafont), vdova po zavražděném a Lavardinova dávná láska v zajetí srdce z nevysvětlitelného ukončení jejího prvního manželského svazku. Významnou postavou je Max Charnet (velmi zajímavý Jean-Luc Bideau), majitel místního tanečního klubu. Neřest je jeho hlavním obchodním artiklem, Éros je povzbuzován výsadním postavením bez zábran, zisk je přeci na prvním místě. K výraznějším postavám patří také Véronique Manguin (příjemná Hermine Clair), křehká Hélènina dcera z prvního manželství. Život se sotva začal probouzet do dospělosti, přesto už hned musí pevně čelit nebezpečí. Z dalších rolí: oběť vraždy, Hélènin druhý manžel, nebezpečně pokrytecký katolík a úspěšný spisovatel Raoul Mons (Jacques Dacqmine), Lavardinův snaživý policejní pomocník Marcel Vigouroux alias Watson (Pierre-François Dumeniaud), drogově závislý produkční divadelního spolku, dráždící tu zatuchlou maloměšťáckou morálku, Francis Le Bihan (Florent Gibassie), neúnavně fotografující novináři Buci (Guy Louret) a Volga (Jean Depussé), či otec Véronique a Hélènin první manžel Pierre Manguin (Maurice Regnaut). Film Inspektor Lavardin je kriminální thriller, jehož ráz určuje stylizovaný černý humor. Pozoruhodný to útok na morální pokrytectví a žánrová klišé. ()
Chabrolovy hrátky s žánrovými stereotypy a klišé zajisté uštědřují těžké rány divákům odrostlým na Colombovi a Herculesovi Poirotovi. Fandovi do Nové vlny se ale z hrdla dere slastné mručení. Ták ták, proč by měl být detektiv stroječek na pátrání po pachateli? Co když se jedná o jeho bývalou lásku? A dolcela oprávněné zabití? Proč by měl detektiv trpět lidi, kteří mu do očí lžou? Proč by jim nemohl rozmlátit kancelář nebo překazit kšefty? Colombovi ti zvrhlíci nikdy příliš nevadí a ještě s nimi laškuje, ale inspektor Lavardin je normální cítící člověk a Chabrol taky. A já plesám. ()
Pohoda podzimu na francouzském maloměstě přechází po vraždě morálně angažovaného katolického spisovatele v přehlídku dekadencí, svědčících o zvrhlosti, jíž za paravánem spořádanosti venkova tuší každý - světácký divák z detektivek a venkovský z vlastní bohaté zkušenosti. S poza scény se kdo ví odkud rojí katolíci, buzny, smažky, dealeři, kuplíři, podvodníci a šlapky. Lehce netradičně pojatá kriminálka však ve finále překvapivě nevzrušeně odbočuje mimo žánr, který obvykle trvá na odhalení a ztrestání viníků v právním smyslu toho slova. Francouzská amorálnost, kterou by kupříkladu v britské detektivce nepřipadla v úvahu, trhá detektivku z kořenů a přesazuje ji do půdy, v níž plodí ušlechtilejší rostliny. Kvalitu nenápadné výstřednosti umocňuje představitel hlavní role Jean Poiret. Komik a dramatik se na rozdíl od jiných bavičů, kteří se vzdálí od svého kopyta, úplně nevystříhává komediální polohy, nýbrž s ní pracuje jako s maskou, jíž jeho postava postava před ostatními zakrývá vážně míněné kriminalistické odhodlání. Zmatení podtrhává nápadná podoba Poierota s Leslie Nielsenem, jehož postavy to mívaly s vážností přesně naopak :-) ()
No, přiznám se, že jsem to nedokoukal... ... ale to i víc seriálů madi in France ()
Originální, ironické vyšetřování zločinu, přitom elegantní. ()
Úplně jiný kriminální film. Niterné tajemství, atmosféra, dokonalé herecké výkony. Bravo. ()
A morálním ponaučením filmu je...?!?! ()
Průměrný televizní film nebo jeden díl seriálu. ()
Aby vyšetřovatel poslal zcela vědomě do vězení někoho za něco, co vůbec nespáchal, byť by důvod byl sebešlechetnější, to tady ještě nebylo, opravdu pozoruhodná a zvláštní kriminálka, která zaujala, a to hodně, člověk měl o čem přemýšlet. ()
Reklama