Režie:
Mel GibsonKamera:
Simon DugganHudba:
Rupert Gregson-WilliamsHrají:
Andrew Garfield, Vince Vaughn, Sam Worthington, Luke Bracey, Teresa Palmer, Hugo Weaving, Rachel Griffiths, Milo Gibson, Richard Roxburgh, Nathaniel Buzolic (více)Obsahy(1)
Krátce poté, co Japonci 7. prosince 1941 zaútočili na Pearl Harbor, přihlásil se tehdy třiadvacetiletý Američan Desmond Doss, tak jako mnoho jiných mladíků, do služby vlasti. Z hloubi svého přesvědčení však odmítal nosit jakoukoliv zbraň a zabíjet. Stal se zdravotníkem 307. pěšího pluku 77. pěší divize. Skutečnost, že Doss odmítal zbraň, se nesetkávala s pochopením u jeho spolubojovníků. Jen blázen by chtěl, aby mu v boji kryl záda chlapík, vyzbrojený pouze odhodláním a lékárničkou. Často musel čelit nevraživosti a útokům ostatních vojáků. Přesto, jako jediný americký voják ve 2. světové válce, bojoval v první linii neozbrojený. V březnu 1945 vypukla krvavá bitva o Okinawu. Dossova rota měla za úkol dobýt 120 metrů vysoký útes. Když vojáci vyšplhali s pomocí lan na vrchol, dostali se do těžké dělostřelecké, minometné a kulometné palby. Vojín Doss se odmítl ukrýt a zůstal uprostřed krvavého pekla. Snášel jednoho zraněného po druhém z útesu do bezpečí. Během vyčerpávajících 12 hodin, za stálého ostřelování, zachránil životy 75 mužů... (Bioscop)
(více)Recenze (1 193)
Hacksaw Ridge mě donuti k úsměvu. Zoufalému úsměvu. Viděla jsem kvanta lepších válečných filmů, viděla jsem i kvanta lepších herců, kteří by se hodili do role Desmonda, což by mi vlastně ani tolik nevadilo. Ale osvícení Bohem, sorry, to nedávám. ()
Nic velkého se nekoná..Garfield mě sral s tim jeho věčně vytlemenym xichtem, první pulka romantická a nezajímavá, druhá už trochu nabrala na zajímavosti a napětí...to nic neměn na tom, že je to horší průměr. Postavy a jejich story s osudem mi byly ukradený..všichni mi přišli stejný a nudný. Chválím zpracování a jedinou výjimku, která mě chytla a to byl Vinc Vaughn. ()
Od Umučení Krista, v němž by musel mít ztrápený Ježíš minimálně 35 litrů krve, nejsem na Gibsonovo bigotně sadistické výlevy zvědavá. Hrdinovi se mi uniknout nepodařilo, dneska mě dohnal, ale uznávám, koukala jsem se zájmem. Vírou posedlý Alkoholix zjevně potřebuje posouvat mantinely, tentokrát své potřeby umístil do válečné řežby a tam se to vyjímalo bezvadně. Točit on umí. Doss je bez debaty HRDINA, co ten kluk dokázal zasloužilo velký, důstojný film, bohužel mě úvodní hodina příliš nebrala. Víru nikomu neupírám, navíc Dosse reálně naplňovala a posouvala dál, však ve filmu to působilo divně. Nepochybně nepřenosné rozpoložení, které v reálném válečném pekle jistě smysl dávalo, před bednou na mě působilo přehnaně rozplizle a pateticky. O ideálech vegetariánského zdravotníka bylo řečeno mnohé, o zdravotnickém výcviku se nedovídáme nic. No a samozřejmě ty některé dialogy filmu taky nepřidaly. Chybělo více stříhání, méně keců a mohla to být vynikající záležitost. Krásná kamera. ()
Gibson se tento rok vrátil jako herec díky slušnému "Blood father" a nyní jako režisér boduje krvavým masakrem "Hacksaw Ridge". Jedná se vlastně o dva filmy v jednom, protože mají obě půlky naprosto odlišnou atmosféru. První je jakousi naivní agitkou na křesťanství a nesmyslnost války a působí jako film z 50. let, kde nechybí ani naivní romance. Jak se však film přesune do půlky druhé, přijdou nefalšovaná, špinavá a nepříjemná jatka, které byly naposledy viděny možná v "Černém jestřábu". Jako celek tak film působí trochu zvláštně a žádná z částí není nijak strhující. Přesto se však jedná o jeden z nejlepších válečných filmů za posledních několik let a minimálně válečné sekvence z hlavy jen tak nedostanete. ()
Andrew Garfield je asi jeden z mála problémů tohohle filmu. Nevěřil jsem mu jedinej pohled, jediný slovo a jedinou část jeho přesvědčení. Těžko říct, proč Gibson svěřil hlavní roli zrovna jemu, hold Hanks už je starej a jinej retard jako Gump asi nebyl v danou chvíli v Hollywoodu k mání. Jinak je to zase precizně natočený masakr se vším všudy, kde i ta romantika a patriotské kecy mají sílu, jelikož Teresa Palmer je Teresa Palmer a 2. Světová válka je jediná, kde měli ještě Američani nějakou hrdost a jejich činy se dají popsat jako opravdu těžce nepostradatelné pro zbytek světa. Vaughn a Worthington naprosto boží výkony. Nechal jsem to pěkně rok uležet na disku a více či méně se nic nestalo. Po prvotních reakcích a vůbec hodnocení bych při premiéře asi odešel zklamanější, je to dobré, ale v žebříčku válečných filmů z druhé světové až v druhé desítce. Zábava na jedno podívání, které hodně pomáhá natočení podle skutečné události, ale nablblého Vojína Ryana si pouštím jednou ročně, Hacksaw Ridge takovou vnitřní sílu prostě nemá.70%. ()
Příběh z 2. světové války, o kterém jsem dosud nic nevěděl, na který jsem narazil víceméně náhodou a nelituji, že jsem viděl. O člověku, který dobrovolně narukoval do americké armády, ale nechtěl se dotknout zbraně. Psát víc by znamenalo spoilerovat. ()
Uznávám, hodnotný příběh. A ano - válka, coby satanova radost je určitě naprosto nepředstavitelně šílená a hnusná. Nicméně Gibson (režisér) si dal záležet na něčem úplně jiném než na příběhu věřícího kluka ve válce. Mu šlo o akci, věrohodnost boje, detaily mrtvol apod) Což je ale ve výsledku koukatelné jen pro milovníky násilí (ale ti se k té části možná ani nedostanou, protože ty zase unudí první část filmu). A to je velká, velká, velká škoda... Jinými slovy - místo příběh věřícího kluka s kulisami války je to naopak - velkofilm o válce opírající se o skutečný příběh... Určitě pár lidí osloví i tak a třeba se zamyslí. Ale křesťanům doporučuji přečíst si obsah (pro motivaci), ale vlastnímu filmu se vyhnout. ()
Nejlepší válečný film, co kdy byl natočený, tohle prostě člověk musí vidět. Emoce, akce, napětí na konci vystřídané slzama a radostí... ()
Natočené je to velmi dobře, líbí se mi příběh, na kterém tento film stojí, jenom se nějak nemůžu přenést přes různé detaily, které si podle mě Mel Gibson upravil, aby to vypadalo víc filmově. Zaprvé nevím, jestli jste to někdo zkoušeli, ale utáhnout po zemi chlapa, který musel i s výbavou vážit kolem 90 kilo a spustit ho opatrně ze skály vysoké asi 30 metrů. Nevím nevím. Já jsem tahal 50 kilové pytle cementu a nedával jsem to. Přitom ten Desmond byl v reálu fakt hubeňourek. Takže buď za tím stál fakt adrenalin a nebo nevím. I ty věci okolo opilého táty, mlácení na vojně atd. Prostě mi to přišlo trochu přitažené za vlasy. Hlavní hrdina mi byl navíc celkem nesympatický. Ale abych se vrátil k filmu, svůj význam má a kvalitu taky, takže ty 4 hvězdy ještě dám. 70% ()
Desmond Doss byl zajímavý týpek. První polovina filmu je spíše komediální, Desmond Doss je věřící a pořád se usmívá, i když ho někdo zmlátí, tak on se gebí. Ještě, když byl na tom výcviku u armády, tak jsem jeho postoj na jednu stranu chápal, ale na druhou stranu jsem si říkal, že to je vůl, když se takhle nechá šikanovat a přitom by stačilo jenom vzít tu zbraň do ruky, nikoho by přeci nezabil. No a dostáváme se k druhé polovině filmu, která je už akční a sledujeme krvavou bitvu Amíků proti Japoncům. Desmond tady všechny překvapí, udělá něco, co by snad žádný jiný člověk neudělal a zaslouženě získá uznání jak od lidí, kteří mu nevěřili, tak i od lidí nejvyššího postavení. ()
Všetci sa modlili so zbraňou, len on bojoval s bibliou. Akokoľvek sa mi tie slová na prvý pohľad priečia, očarila ma hororová uhrančivosť aj romantická presvedčivosť zobrazovaných udalostí. A preto si na vieru aj vojnu pre tento prípad uplatňujem výhradu svedomia, tak ako som sa to naučil tu. Lebo filmov, ktoré človeka učia nie je veľa. A nemyslím tým len učiť sa ako nestrácať nádej a nezabúdať na históriu, ale napríklad aj dokázať dve hodiny nehybne sedieť v kine a byť svedkom niečoho hrozivého a inšpiratívneho zároveň. ()
Mel Gibson je na režisérskej stoličke bezpochyby fenomén a jeho piaty film sa vo svojom žánri udomácni na vysokých priečkach kvality. Vojnová dráma o mladíkovi, ktorý využil výhradu svedomia a svojim obdivuhodným presvedčením strhol na svoju stranu obdiv spolubojovníkov, je dokonalou ukážkou filmovej techniky a umenia, ktorá sa samozrejme ukázala hlavne na bojisku. V máji 1945 sa síce vojna na starom kontinente končila, ale v Tichomorí fašistické Japonsko neustále vzdorovalo americkým vojakom. Príbeh nás posiela s jednotkou vojakov na útes Hacksaw Ridge, kde sa rozohráva neuveriteľné peklo na zemi v zákopovej vojne "face to face" bez stipky milosrdenstva. Prvá polovica filmu nám však predstavuje mnohokrát úsmevným sposobom mladého Desmonda Dossa a aj tu Gibson predstavuje umenie pri práci s emóciami. V tomto je jeho film už tradične veľmi silný. Taktiež kombinácia dvoch svetov, toho civilného a vojnového sú vyvážené. Pekná hudba a vynikajúca kamera len dotvárajú silný zážitok z predstavenia. ()
Kdyby to nebylo proti duchu tohoto filmu, napsala bych, že si Gibson zaslouží pár facek za to, jak průměrným a tendenčním pojetím oslabil tak neuvěřitelný příběh. Zbytečně rozvleklá úvodní část seznamuje s poměry v rodině a romantickou zápletkou a má to všechny znaky klišé, které šlo stihnout za třetinovou dobu. Tempo film nabere ve vojenském přijímači a pak nejvíc v ostré bitvě. Jak se u Gibsona dalo čekat, tak krvavě brutální, jak je to jen možné. Utržených končetin a vyvržených střev je záplava. Mezi tím se proplétá jeden hubený vojáček, který se zapřísahal, že nikdy nevezeme do ruky zbraň, takže bojuje svým přesvědčením a svým srdcem. A jak se ukáže, je to ta nejsilnější zbraň na bojišti. I když u vědomí toho, jak nebezpečné a beznadějné situace přežil, to opravdu vypadá, že nad ním nahoře někdo držel ochranou ruku. ____ Ultrakonzervativní katolík Gibson skoro utajuje, že Doss je adventistou sedmého dne, a ne mainstreamový křesťan. Co ale režisérovi a scénáristům vyčítám víc, je že kvůli rádoby dramatickému efektu změnili některé důležité okolnosti. Doss nezachraňoval životy jen na Okinawě, byl i na Guamu. Jeho hrdinství bylo ještě neskutečnější, než ukazuje film a přitom se to opravdu stalo. Jakoby se Gibson nedokázal vypořádat s pacifistickým hrdinou. Vždyť jeho odvaha byla větší než celý tenhle film, do kterého se ani nevešla. ()
Hacksaw Ridge je válečný film staromódního střihu - pomalu se rozjíždí, hodnoty jsou americké a když konečně dojde na akci, stojí to za to. Technicky se jedná o skvělou podívanou a všechny postavy jsou dobře zahrané. Mel Gibson nezklamal v tom, že válečnou řezničinu ukázal krvavou a brutální a chaotickou. Problém je ovšem v tom, že hlavní hrdina je postava je (bohužel) někdo, s jehož motivacemi se dnešní člověk jenom těžko ztotožní. ()
Tomu filmu by se toho dalo tolik vytknout, od nálože patosu, po na první pohled vtipné scény (vedou saně Vincenta Vaughna a scéna, kdy si tam Garfield kope s granátem jak Messi s kopačákem), jenže, Melova noho div se, ono to vlastně, jako celek, děsně funguje, a tam, kde by to jinde bylo až na hraně parodie, to tady za to srdce fakt chytne a vy, namísto cukání koutků, můžete na kůži škrabat brambory na dobroučké vošouchy. Gibsonův fetiš na utrhané končetiny se samozřejmě projevuje i tentokrát, a stejně jako ve Statečném srdci to má svoje místo i zde a nepůsobí to prvoplánově. A jestli jste si mysleli, že Vaughn jako seržant je dementní volba, anžto Andrew Garfield v hlavní roli, tak si dejte dvě stě otčenášů, protože oba byli ve své roli fantastičtí. A samotný Desmond Doss je pro mě tímto největší hrdina druhé světové, chtěl jsem napsat, že je s podivem, že o tomto člověku moc lidí neví, že se o něm nijak zvlášť nepíše, ale vzhledem k jeho skromnosti, kterou po celý svůj (zaslouženě dlouhý) život projevoval, se vlastně ani tak nedivím. Respekt. ()
Gibson vytvořil film, jaké se dnes už netočí. Mám k Hacksaw Ridge spoustu výhrad, pravdou ale je, že mě dokázal ponořit do příběhu a na konci mě dojmout tím způsobem, jakým to uměly právě ty velké filmy let dřívějších. Měl jsem pocit, že se Gibson snaží každou chvíli přiblížit tomu a hned zase onomu slavnému snímku. Napřed tu máme Notebook, část na základně dává vzpomenout na Full Metal Jacket. Bitevní vřava je chvílemi Vojínem Ryanem, Pouty války, poetičtější momenty by chtěly být Tenkou červenou linií a epický konec mi připomněl Posedního samuraje. Obávám se, že ani jedním Hacksaw Ridge není a tím mixem se ani ničemu podobnému nepřibližuje. Nemluvě o současném moru umělecké kreativity, o CGI. Záběry na střílející lodě, či velké celky plné digitální všehochuti jsou k pláči. Samotné bitevní scény nejsou špatné, ale Gibson neumí to, co dokázal třeba Spielberg. Ten uměl chaos bitevní vřavy pro diváka poskládat přirozeně přehledným způsobem, dokazující jeho filmařský um. Gibson má povětšinou scény založeny na chaosu a dezorientaci s důrazem na brutalitu konfliktu. To je sice mnohdy efektní, ale podle mého to zastírá určité neumětelství, kterým scény v Hacksaw Ridge oproti velkým válečným filmům disponují. Jak jsem ale napsal na začátku. Přese všechno trápení mě dokázal Gibson do příběhu ponořit a nechat mě ho příjemně prožít. A za to mu dík. 7/10 ()
Jednu věc je namístě si ujasnit hned teď. Smyslem tohohle filmu je to, co se děje asi tak od půlky až skoro do konce. A to je mlýnek na maso, kde se střílí, bodá, seká, upaluje a vybuchuje, vzduchem lítají kusy lidských těl. To všechno navíc v ostrém tempu s kamerou, která simuluje pohled, jako by tam člověk byl v první linii. Jestli je to příběh o zdravotníkovi bez kvéru, je vcelku jedno. Teda až na to, že se mu věnuje ta první půlka, kdy ho sice vojáci prudí, ale v podstatě jsou všichni děsně hodný a hodně se tam mluví. Kdyby to byl ruskej film, tahle pasáž by trvala tak pět minut od odmítnutí vzít zbraň přes výslech na NKVD a pak už jen nástup k trestnýmu praporu už pěkně s puškou v ruce. /// Mel Gibson upřímně řečeno mimo bojové scény není žádný velký fimmeister a je to celé takové dost povrchní, ale jestli mu něco jde, tak řežby a násilí. A je jedno, jestli se mydlí Skoti s Angličanama (Braveheart), Američani s Britama (Patriot) nebo Američani s Vietnamcema (Údolí stínů, kde teda jenom hrál). I to mučení Krista (Umučení Krista) nebo indiánské honičky a obětování (Apocalypto) jsou naturalistický mazec. A kvůli tomu na to lidi nakonec koukají, no ne? ()
Konečně po delší době zase výborný film a rovnou válečný. Jsem poměrně dost alergický na americkou válečnou produkci posledních let, takže Hacksaw Ridge je pro mě příjemným osvěžením. Když budu sarkastický, tak to bude možná Gibsonem a Australany, že z toho zase nevznikla americká oslavná pitomost. Mel Gibson si u mě v jistém okamžiku získal velké sympatie, a proto mu pár amerických scén odpustím, protože jemu rozhodně věřím, že nebude jásat nad americkou dokonalostí a neomylností. Andrew Garfield měl hodně náročný rok, vedle Mlčení si střihnout ještě roli Desmonda Dosse, muselo mu to dát hodně zabrat, proto je oscarová nominace zasloužená. Když jsem se díval na béčkový horor Zhasni a zemřeš, netušil bych, že hlavní herečku uvidím zanedlouho v áčkovém snímku. No a co dodat k mému oblíbenému komediálnímu herci Vincu Vaughnovi? Já se musím smát, i když hraje vážné role. ()
Toto by ma pravdepodobne nedojalo ani ako 16-ročného pacifistu. Mal to tu chlapec k tomu svojmu hrdinstvu pekne vydláždené: otec predstieral démonov, gumy predstierali že sú gumy a Japonci s ním v predstieranom vražednom amoku spolupracovali zo všetkých prítomných najviac. Nič, než iba ďalšie porno vo filmografii Mela Gibsona. ()
Pomalejší první část filmu mi ani nijak nevadila, protože jsem se celou dobu obával, do jak hluboké žumpy patosu mě nechá režisér zapadnout a nakonec jsem se nestačil divit, když na to nedošlo. Pravda, obdivný špalír všech nových nejlepších kamarádů vedený kapitánem, který v hlavním hrdinovi evidentně objevil svou pravou lásku, bych si klidně odpustil, ale čekal jsem větší hrůzu. Moje smůla spočívá v tom, že Mel Gibson evidentně netočí filmy pro ateisty, takže jsem musel přetrpět příšerné kecy těch, kteří věří v neposkvrněné početí největšího z tesařů, náladu mi naštěstí zpravilo dost realistické pojetí bojů na Okinawě. Filosofie hlavního hrdiny byla opravdu zajímavá, kdyby se jí drželi všichni spojenečtí vojáci, mluvilo by se dnes asi všude německy nebo japonsky a Golanské výšiny by patřily k nejklidnějším místům na Zemi, což by zřejmě Melu Gibsonovi plně vyhovovalo. 4*- ()
Reklama