Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Vittorio StoraroHrají:
Jesse Eisenberg, Steve Carell, Kristen Stewart, Blake Lively, Sheryl Lee, Paul Schackman, Richard Portnow, Jeannie Berlin, Ken Stott, Woody Allen (vypravěč) (více)Obsahy(2)
Bobby (Jesse Eisenberg) pochází z Bronxu. Žije s věčně se hašteřícími rodiči a bratrem Benem (Corey Stoll), který jako čistokrevný amorální gangster zastává názor, že každý problém se dá snadno vyřešit hrubou silou. Bobbymu je jasné, že potřebuje změnit prostředí. Odlétá do Hollywoodu, kde začne pracovat jako poslíček pro strýčka Phila (Steve Carell), který je mocným agentem filmových hvězd. Vstupuje do světa opojných večírků, plných celebrit, modelek, playboyů, producentů a politiků. Na první pohled se však zamiluje do strýcovy půvabné asistentky Vonnie (Kristen Stewart). Problém je, že Vonnie má vážný vztah, takže se Ben musí spokojit s pouhým kamarádstvím. Ale nic netrvá věčně, Vonnie se s přítelem rozejde a velmi rychle opětuje Benovy city. Jeho nabídku k sňatku však odmítá. Zlomený Bobby se vrací do New Yorku, kde začne pracovat s bratrem Benem, který si otevřel noční klub. Z Bobbyho se stává velmi schopný impresário a z klubu Les Tropiques jeden z nejvyhledávanějších ve městě. Přestože Bobby stále miluje Vonnie, sblíží se s Veronikou (Blake Lively), okouzlující dámou z vyšší společnosti. Svatba. Veroničino těhotenství. Benův život se zdá šťastný. Ale jen do toho večera, kdy do dveří Les Tropiques vstoupí Vonnie... (Bioscop)
(více)Videa (2)
Recenze (295)
Naposledy jsem se vcelku nadchla pro Kouzlo měsíčního svitu, ale Café society je ještě lepší. Tolik autentického štěstí z meziválečného Hollywoodu jsem už dlouho nezažila. Spousta vynikajících detailů, pomrkávání, hrátky se jmény a projekty a do toho klasická analýza vztahů. Není nutné se kochat romancí, která není úplně tip top, ale pokud oceníte art deco a ziliardu odkazů na všechny ty Glorie Swanson, Barbary Stanwyck, Ginger Rogers nebo Jean Harlow, jste tu správně. Kostýmy, výprava, atmosféra na jedničku, jen až po tom všem jsem si uvědomila, že líčení dobové není, ale naštěstí to celku nijak zvlášť nevadí (což je zajímavý paradox). ()
Začalo to hezky, ale druhá část mám pocit vedla do ztracena (kde navíc postavy opticky nezestárnou). I tak je to pěkný retrovýlet do Hollywoodu/ New Yorku let třicátých a čtyřicátých, opředených desiluzí, snobskou smetánkou, navíc s humornou vsuvkou do židovský rodinky včetně tvrdých praktik gangsterů (viva Corey Stoll). Eisenberg ve svý roztomile neohrabaný a drzý poloze baví a zároveň je na facku. Jak říkám, ve výsledku nevím, co si z děje a osudu postav vlastně vzít, zda stálo za to příběh tady téhle vadné romance vůbec vyprávět - což může být záměrný, stejně jako nedotažený. Neboli tady @Cervenak a odnikud nikam :) "When the sun starts to dip on the Hollywood hills, the light often takes on the saturated loveliness of color by Technicolor..." ()
Allen točí pořád to samé, ale stále více opojněji a vyzrále a ve stále více vycizelovaném formálním kabátu. Další přesná a dokonale trefené vztahovka z dob 30-40 let v neodolatelném lesku zašlé slávy dávných párty kabaretů, kudrlinek a noblesy tehdejší smetánky. Film, který má tím větší sílu, čím vícekrát se v jednotlivých vztahových a emocionálních rozloženích hlavních hrdinů najdete. Jednou se na Woodyho bude hodně vzpomínat, jelikož dokázal extrahovat kupu věcí ze života a položit to do filmu s noblesou a nadhledem, zároveň však krystalicky čistou pravdou jako málokterý filmař. A to vše originálním a typicky svérázným způsobem, který se mu stal vlastní a aplikuje ho jako svůj typický trendy trademark. ()
„Život je komedie napsaná nějakým sadistou.“ Woodyho typický (myšleno v pozitivním slova smyslu) retro film. Dobovou atmosférou to přímá dýchá, od (skvělé!) hudby přes kostýmy až po vizuál. Pravda, příběhově to není nic strhujícího (čekal by však někdo něco jiného?), ale snímku jde spíš o ten příjemný, nostalgický a melancholický pocit, který u něho po celou dobu cítíte. Salvy smíchu se nekonají, ale to už je u posledních Woodyho filmů zvykem, na druhou stranu pár fórů si Allen pro své diváky přece jen připravil (včetně zábavné návštěvy společnice). Ale spíše sem vložil více trefných životních postřehů. Z hereckého hlediska jsem byl spokojený jak s ústředním párem, tak vedlejšími postavami (včetně vypravěče, samozřejmě). A líbil se mi i závěr s jeho výmluvnými pohledy a tou správnou hudbou. Škoda jen, že mi snímek připomněl, jaké mám konkrétně v této dobové kinematografii mezery, na řadu jmen hvězd a názvů filmů jsem se ke své škodě nechytal. Za mě to budou slabší 4*. „Nejdřív vrah a teď ještě křesťan. Co jsem komu udělala?!“ ()
Nutnou premisou pro zhlédnutí tohoto snímku je nehynoucí láska a nekonečný obdiv vůči Woody Allenovi. Dodnes se bohužel nedovedu rozhodnout, či mám tohoto postaršího poloplešárda rád nebo ne. Jeho dřívější tvorba se mi obvykle docela zamlouvá, ale mám pocit, že s přibývajícími lety mu ubývají nejenom vlasy, ale kosmickou rychlostí i IQ, a proto se mu sem tam podaří vytvořit sračku, jako je třeba tento film. Rozhodně doporučuji věnovat pozornost minimálně těm úvodním kecům, které diváky seznamují s veškerými rodinnými vazbami všech zúčastněných. Já samozřejmě úvodního uspávače hadů neposlouchal, takže jsem rodinné vazby registroval až v průběhu. Za pochvalu stojí určitě moc pěkné prostředí, kde se celá tato nudírna odehrává. Příběh mě opravdu vůbec ničím neoslovil a jak tak koukám na hodnocení kolem, tak jsem v tom nebyl sám. Pochválil bych určitě výkon Eisenberga, který znovu ukázal jak dobrý je herec. Naopak bych nepochválil Kristen Stewart, která naopak znovu ukázala, jaká je píča, což mě nepřekvapilo, neboť jsem s tím byl již obeznámen z toho nesmyslu o pseudo upírech, pseudo vlkodlacích a další prapodivné havěti, ve kterém účinkovala. Dostála tak v podstatě mé premisy. Ani zde nehrála až tak diametrálně odlišnou roli a opět si dle mé premisy vybírala mezi dvěma penisy, stejně jako tomu bylo v Twilightu. Nějak si snímek nedokázal získat moji pozornost a postupně jsem se jím pronudil až k závěrečným titulkům. Hvězdička je maximum. Woody už by si měl zaplatit zálohu za rakev a začít pomalu přemýšlet o odchodu na věčnost. Minimálně alespoň o odchodu z filmové scény. Obávám se, že už nemá moc co nabídnout a čím překvapit. Poslední jeho snímky už s notnou dávnou sebezapření ocení zřejmě jen jeho nejtvrdší fanouškovské jádro. ()
Galerie (333)
Zajímavosti (10)
- Woody Allen je pravidelně inspirován meziválečnou érou: Zelig (1983), Purpurová růže z Káhiry (1985), Zlaté časy rádia (1987), Stíny a mlha (1991), Výstřely na Broadwayi (1994), Sladký ničema (1999), Prokletí žlutozeleného škorpióna (2001) a Kouzlo měsíčního svitu (2014). (NinadeL)
- Vo filme si mal pôvodne zahrať aj Bruce Willis. S jeho odchodom sa najskôr hovorilo o nezhodách s režisérom (Woody Allen), neskôr o záväzkoch k broadwaiskému projektu Misery, divadelnej adaptácii románu Stephena Kinga. Tam stvárnil autora Paula Sheldona, ktorý je sužovaný jedným zo svojich čitateľov (Laurie Metcalf). (MikaelSVK)
- Skutečné filmové odkazy zahrnují například The Woman in Red (1935), Libeled Lady (1936) nebo Swing Time (1936). (NinadeL)
Reklama