Režie:
Krzysztof KieślowskiKamera:
Witold AdamekHudba:
Zbigniew PreisnerHrají:
Grażyna Szapołowska, Olaf Lubaszenko, Stefania Iwińska, Piotr Machalica, Artur Barciś, Jan Piechociński, Hanna Chojnacka, Stanisław Gawlik (více)Obsahy(1)
Rozšírená verzia šiesteho dielu televízneho projektu Dekalóg režiséra Krzysztofa Kieslowskeho je meditáciou o dvoch podobách lásky: zmyselnej a telesnej túžby a platonického metafyzického citu. Devätnásťročný Tomek sleduje ďalekohľadom atraktívnu tridsiatničku Magdu, ktorá býva na sídlisku v dome oproti. Napriek tomu, že na nedostatok záujmu mužov sa nemôže sťažovať, chýbajú jej hlbšie citové väzby. Platonicky zamilovaný Tomek ju špehuje pri dennej rutine aj pri častých návštevách náhodných mužských známostí. Až kontakt s Tomekom otvorí Magde oči a naučí ju prostej ľudskej nehe. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (171)
Krátky film o láske ponúka viac otázok ako odpovedí. Je ťažšie vysporiadať sa s druhými, alebo sám so sebou? Je správne ublížiť? Sebe, alebo druhému? Otázky a tisícky rôznych odpovedí, krátky film, o ktorom by sa dalo rozprávať hodiny, dni, vždy môcť zaujať postoj - zároveň správny aj nesprávny. A tak je to s láskou. Kieslowski navždy ()
Film přesouvající formální motiv snímku Okno do dvora z klasické narace do art cinema narace tematizuje samotné voyeuristické sledování na několika rovinách - vizuální, audiální a bezprostřední, přičemž nezůstává jen u žánrového využití, ale po důkladné ritualizaci celého mladíkova sledování celý koncept komplikuje jeho prozrazením druhé straně. Z jednostranného Hitchcockova konceptu „pozorovat a nebýt pozorován“ tak postupně přechází do mnohem problematičtější formy „pozorovat; být pozorován; toužit být pozorován“, kdy se komunikační model s mluvčím, který oslovuje hypotetického adresáta, jenž na druhé straně vůbec nemusí být (snaha ženy kontaktovat chlapce prostřednictvím dosavadních „kanálů“). Formální systém navíc celý model ještě komplikuje postavou chlapcovy bytné, která poté, co se pasivní „jen pozorující“ hrdina stane „aktivním pozorovaným“, přejímá roli voyeura - pasivního pozorovatele, který je ve struktuře nezbytný, protože konvenuje s pozicí nás jako diváků filmu. ()
Naplánované „náhody“ jejichž cílem je chvilkové setkání. Sebeobětování ve jménu neopětované a zraňující lásky. Naděje, štěstí, ponížení, bezmezné zoufalství, lítost, bolest, smutek.Tolik rozporuplných emocí v jednom filmu, z jednoho sídliště. ()
Odčerpáme-li z Disturbie divácky atraktivní kódy posklasického Hollywoodu, získáme klasický Hollywood, nebo-li Okno do Dvora. A odčerpáme-li z Okna do dvora kódy a narativní strategie klasického Hollywoodu, získáme evropský nepopulistický art, nebo-li Krátký film o lásce. Odčerpání ovšem neznamená kvalitativní redukci, tudíž nevznikají filmy horší, ani lepší, pouze jiné. ()
Love story, která je díky všudypřítomné obyčejnosti a stereotypu nezapomenutelná pro svou chuť milovat a zbožňovat. Každý pohled má v sobě nejniternější pocit a křičící emoci. Navíc i přes svou nepatrnou kyselost a perverzi je příběh v jádru lidský a věrohodný. ()
"Proč lidé pláčou? Lidé pláčou z různých důvodů. Když někdo umírá, když zůstanou sami, když někdo už nemůže vydržet......Co? Život.....jak to bolí." A láska je jedna z těch, která může za určitých okolností také bolet. Velmi citlivý, dojemný a krásný příběh, kdy mně bylo na konci tak nějak divně kolem toho mého srdce. Láska předložená v trochu jiné podobě, než jsme normálně zvyklí vídat s momenty odsouzeníhodnými, abychom vzápětí tajili dech nad její vnitřní čistotou. Závěrečná scéna nemá chybu. ()
Krátký, ale zato nabitý! Narozdíl od Krátkého filmu o zabíjení je tento Kieslowkého film napínavý od začátku do konce. Předchozí snímek měl rozvleklejší začátek, zatímco zde je příběh strhující, nenechajíc vydechnout. Kieslowski je mistr okamžiku. Přesně ví, kde diváka zklamat a kde naplnit jeho touhy. A ačkoliv si o to situace občas říká, nenechá se unést, aby se zalíbil i divákovi lačnícímu po laciných momentech. Hitchcockovo Okno do dvora v trochu romantičtější (?) verzi. Nenápadný, ale uvnitř velmi zřetelný snímek. ()
Dříve než se my, původně slušní a citliví hoši, proměníme v sarkastické plemenné hřebce, tak si musíme prožít tu nejhorší zkušenost v životě - první jednostrannou lásku. Neomylně přitom Amorovým šípem míjíme nepříliš chytře vybrané srdce, bez základních loveckých dovedností netakticky nabízíme upřímnost a za tu jsme hbitě potrestáni. A asi proto, že Kieslowski točil film v době, kdy se mi plašily hormony a v panelové chloubě moderní výstavby, kde k jejich plašení docházelo, tak se mi to i dost líbilo. ()
Film o mladém muži, který se zamiluje do starší ženy. Sleduje ji, až špehuje. Miluje její pohyb, její pohledy, každý její okamžik, každou minutu sní. Žena je lehká střídá partnery, vypadá spokojeně, ale uvnitř je osamělá. Všechno skončí tak, jak má i nemuselo. Krátký film o lásce - o osamělosti, o nenaplnění, o krutosti, o ponížení, o zlomené lásce. Film točený ve špinavém sídlišti s minimálním prostorem, ale s dokonalou optikou Kieślowskiho. Povznášející, citově nádherně vyplněný film. Poslední záběr je myšlenkově dokonalý. ()
Krátký film o lásce má podobné pozadí jako Krátký film o zabíjení. Pořád jsme v tom stejném depresivní socialistickém polsku, kde vládne zejména šedá. Teplé a veselé barvy zde skoro nenajdete. Ono se není ani čemu divit, ten film totiž není moc veselý. Spíš naopak, je smutný, ale narozdíl od "Zabíjení" skýtá v sobě tolik naděje. Naděje na happy end, na změnu života a hlavně na lásku. Sice se zde jedná o lásku, tak trochu postavenou na hlavu, ale pořád je její podstata stejná. Láska nenaplněná, toužebná, hravá, despotická, obsesivní, mateřská anebo ryzí a čistá. To vše se vešlo do jednoho špinavého sídliště kdesi v Polsku. Stejně jako Zabíjení otřáslo mou dušičkou, to samé se povedlo i tomuto filmíku, ovšem zde zcela v pozitivním slova smyslu. ()
Jednoduchý až banální příběh, ale to zpracování! Najít tolik poezie na sídlišti! Herci výteční, zvlášť mladičký Olaf Lubaszenko je přesvědčivý, že až mrazí. ()
Menší studie interaktivního voyeurství a jednosměrné lásky - mladý a nezkušený klučina má své Okno do dvora a se zatajeným dechem odhaluje taje půvabné zkušené ženy. V detailech film funguje dobře, Kieslowski ví, jak vykreslit momentální vnitřní pocity postav a najít špetku poetiky i v nepříjemně ušmudlaném předměstí. Přesto jako celek toho Krátký film o lásce nenabízí mnoho, je zdlouhavý, místy nudný a nejhorší je, že hlavní postava působí jako hloupý, zakomplexovaný ňouma znemožňující sympatizování, nebo dokonce indentifikaci... Moc jsem to neprožíval. 5/10 ()
Není to výrazně lepší ani horší než hodinová verze v Dekalogu, je to prostě o něco detailnější. Rozhodně jde o skvělý film, a protože každá minuta navíc s takovým filmem je skvělá, zvažoval jsem tentokrát ještě víc plný počet. Mírně updateovaný konec byl posledním pošťouchnutím k plnému hodnocení. ()
Je neuvěřitelné, co za krásný film dokázal Kieslowski vykutat ze šedivého sídliště, několika postav a televizního rozpočtu. Kam se hrabou upocené moralitky České televize! ()
Meditace o dvou podobách lásky z Kieślowského seriálu o Desateru? Ale konečně, když vás to baví. Je zde více problematických rovin, například paralela s Oknem do dvora - táži se, nač? A pak samozřejmě ty výklady motivací jednotlivých postav, zda láska vyvzdorovaná a vynucená pokusem o sebevraždu má vůbec nějakou hodnotu. Žádný uspokojivý výsledek, pouze nastolení banality z krajiny dospívání. Je nutno cítit vinu, pokud nemiluje toho, kdo by si to přál? Není nutné se tímto problémem hlouběji zabývat na půdorysu biblického seriálu. ()
V škaredom betónovom sídlisku sa zamiloval mladý neskúsený muž do okúzlujúcej MILFky, ktorá býva naproti. Otrepaný námet, ale Kieslowski to podal krásnym štýlom. Pre lásku sa robí veľa hlúposti a v tomto snímku ich pár nájdete. ()
Nie sú potrebné milióny dolárov na to, aby sa natočil jemný príbeh o láske. O láske prvej, spočiatku neopätovanej a platonickej. Kieslowski opäť raz, tak ako v Krátkom filme o zabíjaní na pozadí jednoduchého príbehu tentokrát rozoberá podstatu toho najväčšieho citu - lásky .... ()
Hitchcockov "look out" motív v ktorom vaše veličenstvo otvára okno do dvora prepnutý do "euro-artovej" a pokrokovej polohy tohoto námetu. Kukátko ďalekohľadu obmieňa šošovky, s pozorovateľa je náhle pozorovaný (nie samotným pozorovaním, ale prejavom pudov pozorovaného) a medzi depku udržujúce paneláky dopĺňa toto zasnené, pomerne neoptimistické varieté zbožňovania tretia dozerajúca strana. Plač nad rozliatym mliekom je v skutku zlatistou metaforou. Komparácie vo mne nevzbudzujú slasť, ale tento voyeuristický úryvok predsa len radím o chlp za nebojazlivo načatú tému o uťahovaní slučiek. Nejde o úmyselnú diferenciáciu dvoch vzácnych "kraťasov", príčinou je väčší dilematický údel, ktorý sa vo mne zhostil práve pri prvom, takpovediac otáznom (ne)potlačovaní pokánia. ()
Napodruhé mnohem mnohem lepší (i napoprvé geniální). ()
V jednoduchosti je krása! Citlivé. Jemné. Poetické. Čisté. Smutné. ()
Reklama