Režie:
Attila TillScénář:
Attila TillKamera:
Imre JuhászHudba:
Csaba KalotásHrají:
Szabolcs Thuróczy, Zoltán Fenyvesi, Ádám Fekete, Móni Balsai, Lídia Danis, Dusán Vitanovics, Zoltán Mucsi, Björn Freiberg, György GődényObsahy(1)
Dvacetiletý vozíčkář Zoli se spolu se svým tělesně postiženým kamarádem spojí s bývalým hasičem, který je také upoutaný na invalidní vozík, a dají se do služeb mafie, coby gang nájemných vrahů. Jak už to však v životě bývá, skutečnost je o něco prozaičtější... Maďarský režisér Attila Till v této originální, akcí nabité komedii obratně prolíná realitu s fantazií a přináší nenásilným způsobem vhled do životů hrdinů, žijících na okraji společnosti a toužících po věcech, jež jsou pro lidi bez postižení samozřejmostí. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (6)
Recenze (56)
Hrozně mě bavil ten postižák bez vozíčku (Ádám Fekete), fakt výbornej týpek. Jen škoda, že si na diskusi do sálu nepřines ten deodorant ve spreji a nepředved svoje číslo naživo. Taky jsem si vzpomněl na Hasta la vista a podle mě jsou Takoví normální vozíčkáři o kus lepší, je tu víc akce a míň takovejch těch hořkejch momentů. Ale ne že by tam vůbec nebyly emotivní scény (např. narušená svatba od ex), navíc často podepřený údernym soundtrackem. Stopáž je v pohodě, to se jednomu ani nestačí zkroutit záda jako Zolimu. Pointa úplně zahřeje u srdíčka. Celkovej hendikep filmu je tak maximálně 10%, takže ve výsledku parádních (90%) ()
Maďaři jsou zase nekompromisní. Z vozíčkářů udělají nájemný zabijáky a ještě to pojmou jako legraci. Jako dobře, beru to, zase taková komedie to není, ale je pravda, že jsem z toho měl furt lepší náladu, než když bych koukal na nějakou severskou depresívu. Líbí se mi, jak speciálně Maďaři se svým humorem umí být absurdní a tady to vychytali vysloveně parádně. Závěrečný moment je jen takovým příjemným zpestřením, které mě donutilo zamyslet se nad tím, co jsem vlastně viděl. Jako celek ale film funguje skvěle a je fajn vidět, že i lidé s nemocí pohybového ústrojí nebo na vozíku si dokáží udělat legraci sami ze sebe. Respekt a oceňuji film i jako celek. Stylově podobné jako belgická Hasta La Vista. ()
Nevím, jestli je možné vnímat gangstersko-mafiánskou linku v tomto filmu pouze v rovině fiktivních představ hlavních hrdinů, jako předobraz k tomu jejich komiksovému dílu. Nepostřehl jsem zde totiž žádnou indici nebo výraznější stylizaci, skrze níž by režisér a scenárista v jedné osobě mohl diváka k tomuto vnímání explicitně navádět, takže podle všeho celý tento děj rozehrával (byť s nadhledem) jako reálný. Být to totiž pouze druhá fikce rozehrávaná v myslích hlavních postav během psaní osobitého uměleckého díla, určitě bych se mnohem lépe vypořádal s problémem, který jsem během sledování měl ve vztahu k postavám i celému šílenému příběhu. Sice to nepostrádá nadhled, na druhou stranu mi svým stylem pojící moderní černou komedii, syrový akční thriller a místy i pokus o realistické drama jako celek Takoví normální vozičkáři úplně nesedli a zejména během neuvěřitelně akčního vyvrcholení mi celý děj připadal hodně přitažený za vlasy. Chápu, že to má být absurdní a že jsem se možná tady měl pouze bavit a neřešit reálnost příběhu, ale to by si mě museli ti hlavní hrdinové nejdřív pořádně získat (což se místy z jistého soucitu k postiženým dařilo, ale vzhledem na to cynické jednání a drsnou povahu některých z nich jsem k nim měl po celý čas spíše rozporuplný vztah) a jak jsem zjistil, můj šálek kávy to vyloženě nebyl. Na druhé straně určitě se našly ve filmu momenty, které jsem ocenil (nejvíc asi hlubší drama kolem postavy nejmladšího z party Zoliho a „rybářská“ scéna mi přišla dokonalá), stejně tak se mi líbily osobité výtvarné kresby v celém filmu. Výhodou bolo i poměrně svižné tempo, díky němuž film většinou nenudil. [65%] ()
Jestli se takhle chovají normální vozíčkáři, tak to si na ně začnu dávat velký pozor. :D Na jednu stranu bylo těžké si zvyknout na hlavní postavy díky svým různým postižením, protože bylo obtížné si je představit v páchání nekalých činností, ale evidentně to možný je. :D Aspoň to mohlo být vtipnější. ()
,,Provaz je příjemnější! '' ------ Takoví normální vozíčkáři jsou spíše dramatem než komedií a pokud tak černou jak pohřební prapor. Hned od první minuty jsem si říkal, že ti Maďaří jsou šílenci když natočili takovýto film. Film klouzající hned od prvopočátku na hraně absurdna, ale naprosto uvěřitelným způsobem. Film u jehož 103 minut si divák nutně uvědomí jakou má kliku, když jej nic nebolí. Jakou má naprostou kliku, že naprosto běžné překážky jako je schod či pouhý kopeček vůbec nevnímá, protože nemusí. Pro tělesně postižené je však často jeden obyčejný schod nepřekonatelnou překážkou srovnatelnou nám třeba se závorou a kopeček je pak přímo Evrestem... Jste-li upoutáni na invalidní vozík, vnímáte svět zkrátka jinak a moc dobře víte co vše vám komplikuje pohyb a tudíž život. Udělat tedy z těchto lidí partu gangsterů se mi zdálo skutečně extrémní. Přiblblá ultrakorektnost dnešního světa už i na mne zřejmě lehce vztáhla pracky. Jenže film je natočen tak jinak a tak přirozeně, že za chvilku tu imobilitu úplně přestanete vnímat a uvědomíte si ji jen ve vyhrocených situacích. Ačkolv mi trio ,,gangsterů'' přišlo velmi sympatické, nějak mi něco říkalo, že film bude mít zajímavý zvrat. A měl. A za to dávám tu pátou hvězdu. Moc se mi líbily herecké výkony hlavní trojky a skvěle vybranej byl i srbský mafián z jehož bezcitnosti a prázdných očí šla opravdická hrůza. Skvělý byl i český dabing, krom pana Zahálky exceloval i Cina. Tohle je zkrátka gangsterka fakt točená jinak a čím dál víc nad ní přemýšlím, tím více se mi to líbilo. Dávám tedy za 5 stříknutí voňavky Old Spice (co kdyby šla kolem nějaká kočka). .-) * * * * * ()
Galerie (84)
Zajímavosti (1)
- Režiséra k natočení snímku inspirovala osobní zkušenost z dobrovolnické práce s postiženými. (Zdroj: MFF KV)
Reklama