VOD (1)
Obsahy(2)
Špičkový kardiochirurg žije spořádaný život se svou spořádanou ženou a dvěma dětmi. Je v něm jediná podezřelá věc: šestnáctiletý Martin, s nímž se vídá a kterého pomalu, ale jistě zatahuje do své rodiny. Aniž by to věděl, přivolává na sebe tragédii antických rozměrů. I když se Martin zdá být obyčejný teenager, ve skutečnosti v něm dříme schopnost, pro kterou neexistuje racionální vysvětlení. (Film Europe)
(více)Recenze (413)
Tak mám za sebou další z dlouho odkládanejch snímků. Začátek je takovej pozvolnej ale zhruba kolem 40 minut se začíná stupňovat napětí. Pochválit musím i herecký výkony především pak mladýho Keoghan(a). Zdařilá je i kamera a hlavně zvuková složka filmu. I přesto že má film 2 hodiny tak jsem se nějak výrazně nenudil. Ale ten výsledek. Přišel konec a celý to podle mě tak nějak vyšumělo do prázdna. ()
Lanthimos má patent na zaujímavé nápady a námety. Tie možno na prvý pohľad vyznievajú ako bizarné a väčšinovému divákovi ako totálne strelené a hlúpe, no je za tým rozhodne viac. A to tento režisér nedáva divákovi len tak ľahko, na jeho filmy treba mať náladu a hlavne nad nimi istý čas v pokoji porozmýšľať. Niečo podobné ponúka aj tento jeho nový prírastok do rodiny podivností - antická tragédia Ifigénia v modernom šate a v bizarnom Lanthimosovom svete. Narozdiel od väčšiny užívateľov ma bavila tá celková strnulosť postáv a dialógy navonok bez akýchkoľvek emócií, to len prispievalo k celkovej atmosfére. K tomu tá nemohúcnosť niečo na tom smutnom osude zmeniť a zdanlivá bezvýchodiskovosť situácie... Výsledkom je pomalým tempom budovaná dráma (miestami až príliš) odkrývajúca témy o ľudskosti, morálke, vine, odpustení... No skrátka ďalší silný vývar slepačej polievky v bizarnom hrnci od tohto režiséra, skvelé. Silný nadpriemer. 85/100 ()
Zajímavý film, o kterém by se asi dalo hodně přemýšlet. Ty dvě hodiny mi utekly jako nic a hodně mě to bavilo, byť mě až do konce iritovalo, že jsem se nedozvěděl, jak to ten kluk dělal - stále jsem bláhově čekal na nějaké racionální vysvětlení, které se nedostavilo. Vadilo mi to tak moc, až mi to skoro zkazilo výsledný dojem z celého filmu, který je jinak skvělý - obsazení, kamera, hudba a podobně, vše super, jenom ten závěr mi tam zůstal jako taková zlá pachuť, které se ne a ne zbavit a kterou v podstatě považuji za zločin na divákovi. Mimochodem přišlo mi trochu líto, že ve filmu rovněž není více objasněn Stevenův alkoholismus - kdyby se vědělo, proč pije (resp. pil), mohlo by to vrhnout nové světlo na události v ději. ()
(1%) Zabití posvátného jelena ? To jako vážně ? Mě to spíš připadalo jako zabití volného a vzácného času, který jsem v tu dobu při tomto bezcenném sledování měl. Rozhodně si uvědomuji, že je to trochu specifický film, nějaké prvky snímku si musí člověk domyslet nebo pojmout dle svého, ale stejnak mi to přišlo neuvěřitelně pošahané. Chválím ten nápad s oním chlapcem, ale to je tak všechno. V jednotlivých scénách jsem moc moudrý nebyl a v konečném tažení filmu už vůbec ne. Nechci tu pro případné fanoušky snímku nic vyzrazovat, ale základní otázku PROČ SE TO VŠE DĚJE ve filmu, tak na tu jsem teda nepřišel. A to tu nechci být za přehnaného Kverulanta či neznalého idiota. Hlavní duo herců Farrell a Kidman to také zrovna moc nevytrhli. A chlapec Barry Keoghan byl opravdu odpudivý. Nedá se to srovnávat, ale třeba takový nedávno mnou viděný specifický film matka! – to byla jiná liga – ten jsem alespoň ocenil. Tohle byla bída a utrpení. A ještě ten soundtrack ? Neskutečně rušivé tóny až jsem musel ztišovat zvuk. Uf, mám dost, píčovina jak vyšitá. ()
Dokonale mimózní šílenost, která k (ne)dobru přidává artovou masturbaci coby přidanou hodnotu. A ve filmu se masturbuje i doslova. Poté, co se u Aronofskyho rozvinuly přemrštěné mateřské pudy, přidal se k áčkovým režisérům, kterým kvalitně mrdá v palici, i Yorgos Lanthimos, u něhož se pro změnu rozvinuly otcovské pudy. Jsme tak v podstatě svědky strastiplného příběhu špičkového a úspěšného kardiochirurga, kterého pojí s jistým mladíkem podivné, řekněme až posvátné přátelství. Vodí si ho domů, do práce, chodí s ním na procházky, nevynechá ani mladíkovo pozvání k němu domů, kde žije jen se svojí (oplzlou) máti. Tátu měl taky, jenže ten už je v pánu.Jak zemřel a že ho měl v péči právě doktůrek, to všechno vyplave na povrch. Doktorovo rodinné zázemí poznáme po všech stránkách, má manželku, s níž si užívá tak trochu úchylný sex, má dvě děti, je milujícím otcem. Přátelství s mladíkem nemá trhlinu, až dokud jednoho dne záhadně neochoří jeho dvě děti, a ten klučina by v tom mohl mít prsty. Pak se rozjede smrtící ruleta, z níž není úniku, dokud nepadne oběť nejvyšší. Režisér instruuje vše velmi pozvolna, pomalu až hypnoticky, za velmi zlověstného hudebního doprovodu. Chybou je film jednoznačně házet do hororového ranku, jeho chytře zákeřná a mnohdy až neuchopitelná mnohovrstevnost se brání jakémukoliv jednoznačnému žánrovému zařazení. A je to určitě jeden z nejpodivnějších filmů, jaký jsem viděl. Lanthimos má z pekla štěstí, že mu role v té bizarnosti vzali Colin Farrell (už podruhé) a Nicole Kidman, jejichž kreace jsou jednoduše špičkové. O něco hůře jsem pobral týpka Barry Keoghana, který mně osobně připomínal mladší verzi herce Joel Edgertona, kterého v suterénu před každým záběrem zpráskal boxer, následkem čehož mu opuchl oční prostor. Film to určitě není pro každého. Je to přímo obsesivní záležitost, v níž neuvidíte postavy upřímně se smát, nevykazují v podstatě žádnou radost, jde z nich depresivní chlad. Většina scén je postavena na specifických dialozích, pronášených (záměrně) nezúčastněnou formou, které už diváci důvěrně budou znát z předchozího Lanthimosova opusu "Humr". Netradiční kamera často snímá postavy hypnoticky staticky a zpovzdálí. Zapomeňte na tempo, dynamiku, vysvětlující doslovnost a racionální podstatu. Plazení děcek následkem choroby bylo hnusnější než detailní záběr na otevřený hrudník s tepajícím srdcem z úvodu filmu. A proč režisér zvolil pro svůj film netradiční název, když výskyt nějakého "dvanácteráka" nezaznamenáte, to už si jistě vyhledáte sami. Co třeba převedení řecké tragédie do netradiční filmové řeči, že. Zdráhám se napsat, zda se jedná o pozoruhodný film, nebo jen režisérovi excelentně ruplo v bedně. Pravda bude někde uprostřed. A přeci vám přeji s tímhle dílem (ne)příjemný hypnotický stav a pár spolykaných artových spermií k tomu. 7/10 ()
Môžeme tento príbeh brať ako variáciu antickej tragédie, na ktorú odkazuje názov, osobne ma ale viac zaujali kresťanské odkazy a svojim spôsobom mi Zabitie pripomenulo matku!, čo sa nakoniec odráža aj na nejednoznačnom, či skôr drasticky rozdielnom prijatí oboch filmov. Aj tu máme niekedy do očí bijúcu doslovnosť a na druhej strane zase priestor pre mnohé interpretácie. Odkiaľ sa zjavili Martinove schopnosti? To je otázka, ktorá ma na filme dráždila najviac a každý si ju môže vysvetliť po svojom, respektíve ju nemusí riešiť vôbec a brať ju ako súčasť sveta, v ktorom žijú postavy a do ktorého má akúsi unikátnu možnosť na dve hodiny nahliadnuť. Osobne som vychádzal pri mojom čítaní filmu z úvodných, spievaných dvoch slov celého filmu. ()
Film, ktorý tak skoro znova nepotrebujem vidieť. Stačí, že mi ostal v hlave. Lanthimos opäť boduje. ()
Můj druhý film od Lanthimose a opět totálně originální výmaz mozku! Tleskám. Sice to není pro každého, ale já mám tohle ráda. ()
Colina Farrella a ani zohyzdněný obličej Nicole Kidman po zcela pokurvené plastické deformaci, omlouvám se za svoji francouzštinu, ale jinak to popsat nelze, nemám příliš v lásce. Co ovšem v lásce většinou mám, jsou lidé, kteří netvoří podle zaběhlých šablon a naopak se v kinematografii snaží o něco svého a tím posouvat filmové hranice a inspirovat další tvůrce. Jedním z takových pánů průkopníků je i Yorgos Lanthimos. Ačkoli mě ani tento jeho snímek vyloženě neoslnil a nepřinutil slintat blahem, tak se nezpochybnitelně jedná o film, který je svojí originalitou minimálně vydatně zajímavý. Kupodivu nejdivnějším z celého filmu jsem shledal rozmluvy snobských rodičů s dalšími snoby o započaté menstruaci své dcery. Také se musím přiznat, že mě snímek mnohem více bavil do okamžiku, dokud si režisér hrál s fantazií diváků a nezačal do děje tahat své mysteriózno a věci postupně vysvětlovat. Mnohem více mě bavilo se hrabat ve své fantazii a přemýšlet nad tím, že jsou všichni ti lidé lehce divní. Celkově bych tedy své hodnocení zastavil někde nad průměrem. ()
Nádherně a zábavně divný film, který ocení zejména milovníci hodně černého humoru a nevšedních filmů s ujetým dějem. A kdo už měl s Lanthimosem tu čest, tak je to zkrátka další z jeho originálních a nápaditých satirických obrazů lidského společenství, řídícího se absurdními pravidly a legračně-mrazivými kulturními návyky, které ovšem jejich tvůrce nemá potřebu jakkoli vysvětlovat. Bizarní art, v Lanthimosově filmografii zatím (pro mě) doposud nejlepší. ()
Myslím si, že som nakoniec celkom spokojný. "The Killing Of A Sacred Deer" je podľa mňa dobrým thrillerom a dobrou drámou. Vyšlo to z hlavy dobrého režiséra a bol som zvedavý. A vrátil by som sa k traileru, ktorý ma do toho vlastne dostal. Ten bol absolútne strhujúci, desivý, nápaditý a človeka dotiahol do kina. No keď som z filmu odišiel, tak som nebol z toho až taký nadšený, ako som veril. Pozrime sa na pozitívne stránky. Hudba je dokonalá. Najviac atmosféry ide priamo z nej. Veľa scénok je pekne osvetlených a je zaujímavé, že do toho dokázali dostať až toľko atmosféry. Takže veľké plus tvorcom dávam v tomto smere. Herci sú skvelí. Najmä Nicole Kidman a Raffey Cassid. Dávajú tomu veľa. A ich postavy sú podľa mňa veľmi veľmi zaujímavé. Nepamätám si osobne, kedy som si Nicole Kidman naposledy takto užil. Bola vynikajúca a ako postava tomu dala skutočne najviac. Vyzerá to skvele, má to zaujímavý príbeh, no potom prídeme do tej negatívnej sféry. Asi by som si prial nejaké vysvetlenie toho, čo sa vlastne udeje. Či má Martin nejaké schopnosti, alebo čo, lebo celkom nerozumiem tomu, ako sa to všetko deje. Plus, povedzme si pravdu, trvá to asi polhodinu, než sa veci začnú reálne diať. A keď to konečne začne byť zaujímavé, tak mám pocit, že kopec filmu už ušiel a čakám čo sa bude diať. Alebo lepšie povedané, kedy sa niečo začne diať. Ako celok, som rád, že som film videl. Má dobrú atmosféru, sú v ňom zaujímavé scénky a najmä posledných 5 minút je vynikajúcich. Nemám čo k tomu dodať. Neviem či by som si film pozrel niekedy znovu, lebo je na môj vkus trošku pomalý, ale som rád, že som ho videl raz. A rozhodne to bolo niečo, čo bolo originálne, kreatívne a veľmi dobre spracované. Len by som to ešte nekategorizoval do hororu. Skôr by som to nazval ako mysteriózna dráma s prvkami thrilleru. To je výstižnejšie. Zvážte si sami a rozhodnite sa. Hodnotenie: B ()
Tak dobré hodnocení v podobě 1 hvězdičky dávám proto, že jsem nechápal a zároveň se i pobavil, ale to asi nebyl záměr autorů. Potenciál tam byl, ale autoři ho promrhali. Doplnil bych do popisu ještě sci-fi, protože záhadná nemoc nebyla nijak vysvětlena. Jo a ten Barry Keoghan je dobrý úchyl. ()
Konečně po dlouhé době film, kde Colin a moje ne moc oblíbená Nicole trošku zabodovali. Solidní směs thrilleru a hororu s koncem, kde nejste o moc chytřejší, než na začátku. No a pak samozřejmě Barry, který i přes svůj věk omládl na těch 16 skoro dokonale a jehož odporný ksicht si budu ještě hodně dlouho pamatovat. ()
První třetina mě i přes jistou pachuť nad několika bizarními momenty celkem chytla, i dva slavní herci v hlavních rolích oplývali jistým kouzlem osobnosti a spočátku mě dokázali zaujmout. Ocitl jsem se v očekávání strhujícího rodinného či vztahového dramatu, ve kterém jsem cítil něco zneklidňujícího, zároveň však doufal i v jakousi hlubší výpovědní hodnotu. Ale pak... pak se z toho čím dál víc stávala jedna kolosální šílenost, s monotónně rozehranou sérií neuvěřitelných zvratů, u nichž režisér společně s herci zřejmě pod vlivem oněch nadpřirozených sil ztratil veškeré emoce. Přijde mi skoro až neuvěřitelné, jak zcela studeně, nezáživně a bez kouska přítomného napětí může působit film, který rozehraje nejednu vypjatou existenciální situaci. Navrch ta šílenost s nádhernou kamerou na mě působila strašně nudně, otravně a každou druhou chvíli byla naplněná úchylnými historkami (doktorovo vyprávění dceři o sexuálním zážitku se svým otcem). Odporný mladý spratek infiltrovaný do rodiny působil správně slizkým dojmem, ale jen kvůli němu navyšovat hodnocení nehodlám, když z celého filmu vypadlo to, co vypadlo. Zabití posvátného jelena je ve výsledku tak trochu filmem s případným „poselstvím“ nad moje chápání, ale hlavně filmem, z něhož i přes některé klady (včetně kamery) neplyne pro mě osobně žádný přínos, žádná fascinace něčím, ani trochu pozitivní zážitek. Vyvolání pocitu čistokrevního odporu, který byl spíše samoúčelný a který také stavěl na nelogičnosti a postrádal cititelné emoce, zkrátka neocením... prostě ne. [30%] ()
Režisér, ktorý točí psychosplašky, no banda zvrátených uchylov to hodnotí ako umenie. Už jeho Homár bol mimoriadne absurdný nezmysel, teraz sme tu išli zabíjať posvätného jeleňa. Už z názvu musí byť každému jasné, že sa ideme pozerať na imbecilitu, ktorá nemôže zaujať dejom, tak sa tam Kidmanka každú chvíľu promenáduje nahá. Od nudy som skoro odpadol. Porovnávanie s Kubrickom by malo byť diagnostikované ako pomätenie mysle, tento grécky nihilista nesiaha Kubrickovi ani po jeho rapavú pätu. ()
Oko za oko, zub za zub .. výborne Yorgos. 4,5* ()
Ještě jeden takový film a Lanthimos jde do topky. Temné, černohumorné, ale zároveň pořádně tíživé morální dilema, které má přesně ten kubrickovský feeling, jaký bychom od toho očekávali. Hodně silná věc, která opět vzbudí vášnivé diskuze. O kolika takových režisérech se to dnes dá říct? 90 % ()
Miluji tyto divnofilmy s divnými dialogy a divnými situacemi. Celé je to položeno do světa, který je tak prazvláštní, nedává smysl, ale přitahuje svou studií osobnosti, jak by se zachoval člověk v divných momentech života. Plus ta úvaha o spravedlnosti dle Chamurapiho zákoníku. Dokonalost. ()
U gréckeho režiséra YORGOSA LANTHIMOSA si nemôžete byť nikdy istí, čo sa na vás chystá, je nepredvídateľný, s extrémnym dôrazom na hĺbku OBRAZU, ako v legendárnom HORORE STANLEYHO KUBRICKA : THE SHINING, ktorý jednak patrí medzi jeho obľúbené, alebo taktiež si treba všímať ďalšiu vec, a to používanie STEADICAMu, vďaka čomu sa vytvára extrémne nepríjemná atmosféra, z ktorej niet úniku. K tomuto pridávam tvorbu rakúskeho provokatéra MICHAELA HANEKEHO, a jeho typický ROZKLAD RODINY. Nechcem sa chváliť, lebo samochvála smrdí, ale dokonalo poznám filmy, ktoré režíroval, a je v nich bádať postupná, nekompromisná štúdia, že aj dobre situovaná família sa môže zo dňa na deň prebudiť do živej, nočnej mory. V zabití posvätného jeleňa som svedkom nejakej, akoby som to nazval, tragédie, akejsi KLIATBY, ktorú zoslal 16 ročný chalanisko, čo sa volá Martin. Obidvaja manželia sú „špičkoví doktori” , a majú dve deti. Čoraz častejšie sa bude okolo Stevena motať tento chalan, ktorý vie, čo robí, a čochvíľa mu povie, ako s ním zatočí, nieže by mu priamo pichol nôž do srdca, ale ublíži mu inak, prostredníctvom toho, že mu „paralyzuje” deti, ktoré stratia cit v nohách, a tak ostávajú ležať na lôžku najprv v špitáli, potom doma. A prečo sa deje to, čo sa deje, zisťujem pomaly a postupne, rozlúsknem tento oriešok, a blížiace sa filmové sekvencie budú „smrdieť ” maximálnou bizarnosťou, ktorá je fascinujúco - geniálna ! Farrell s kidmankou si zahral opätovne aj v Oklamanom, ktorý je popri tomto filme, len slabučký, mierumilovný filmový počin. Čítal som, že sa Colinovi pri čítaní scenára urobilo nevoľno, a podotýkam, že nie je sám ! Barry Keoghan je v úlohe Martina extrémne pokojný, pretože má famózny prehľad o aktuálnej situácii, ale ocitne sa na okamih vo zveráku. Najviac by som chcel oceniť depresívnu réžiu Yorgosa, ktorá je až by som povedal majstrovská, a taktiež univerzálnu, brilantnú kameru Thimiosa Bakatakisa, ktorá si ma obmotala okolo prsta. Colin s Yorgosom si očividne rozumel na predchádzajúcom filme Homár, pričom svoje filmárske HRANICE posunuli ešte o kúsok dopredu, je to oveľa prepracovanejšie, ako sa na prvý pohľad zdá. ()
Zásadní sdělení letošního Be2Can je, že Farrell s Phoenixem si nechali narůst vousy a Schmarc svaly. Za mě to vyhrál Collin Farrell, protože svalům já nerozumím a vousů má Collin tolik, že ani nepoznáš, jestli se teda směje nebo co. Ale podle toho, co mu na talíř nakrájel režisér Yorgos Lanthimos se spíš nesměje, hele. Posvátný a porcovaný jelen je zlo. A všechno ve filmu je zlo. Hudba - zlo, kamera - zlo, špagety - úplný zlý zlo. Zlo, který je napěchovaný nespravedlností, i když se samo nazývá odplatou. Funny Games all over again. A víc k tomu ani slovo. Už k ději stačilo. Nechte vytáhnout karty film, protože ten hrozně moc chce vyprávět a umí to. Jasně, asi je tam strašně samoúčelnosti a na rozdíl od Humra to celé převyprávíte v jedný větě o šesti slovech, ale nějak mi to nevadí, nějak na to dlabu. Lanthimos ubral na divnosti a rozmáchlosti, za to přidal na ucelenosti. Vyšla mu z toho taková jednohubka, uvnitř který se lidi nemohoucně plazí po zemi a já na ni měl zrovna vohromnou chuť. Farrell se možná nesměje, ale já už to asi celý rozlousk. Yorgos Lanthimos se totiž směje ohromně. Houby horor, normální vtip je to...jen si celou dobu říkáte, jestli se teda taky můžete smát nebo budete za psychopata. Pan Kastner vždycky říkával, že si každý z filmu odnese, co unese. A já se teď trochu bojím, co jsem to teda za člověka a co že to nesu. ()
Reklama