Obsahy(2)
Děj filmu se odehrává na podzim roku 1941. Německé jednotky dělily od Moskvy už jen necelé dvě hodiny jízdy po hlavné silnici. Blízko ní operuje 316. střelecká divize, které velí generál I.V. Panfilov. Jeho jednotka ho natolik respektuje, že svůj bojový útvar pojmenovali Panfilovská divize a sami vojáci se hrdě nazývali Panfilovci... Ve vojenských novinách Červená hvězda, oficiálním tisku sovětského ministerstva obrany, se objeví zpráva reportéra Vasilije Korotejeva o neuvěřitelném hrdinském působení vojáků Rudé armády. Je to příběh Panifilovovy dvacetosmičky - skupiny dvaceti osmi vojáků 316. střelecké divize pod velením generála Ivana Panfilova, která sama a s nedostatečnou výzbrojí zastavila postup kolony 54 německých tanků těsně před Moskvou a zdržela postup nepřátelské 11. pancéřové divize až na několik dní. I když byly Panfilovci vyzbrojeni jen běžnými puškami Mosin-Nagant a kulomety DP a PM-M1910, které jsou proti tankům neúčinné, nebo měli k dispozici pouze staré protitankové granáty RPG-40 a protitankové pušky PTRD-41 nedostačující síly a průraznosti proti pancéři německých tanků, sovětští vojáci bojovali neúnavně a vzdorně, s neobvyklou statečností a neochvějným odhodláním chránit Moskvu a svou vlast. (TV JOJ)
(více)Recenze (92)
Bitka o Moskvu prebiehala od novembra 1941 až do jarných mesiacov 1942. Definitívnu porážku Wehrmachtu v tejto bitke urobil zlom, že generál Žukov, oproti vyčerpanej nemeckej armáde, postavil oddýchnutých a dobre vycvičených vojakov, ktorých povolal zo Sibíri. V tejto bitke u Dubosekova sa definitívne skončila nemecká Blitzkrieg (blesková vojna) a pokračovala tiahla pozičná vojna, na ktorú Nemci neboli pripravení. Čo dodať k filmu. Kto sledoval štvordielny film Boj o Moskvu z roku 1985 tak už sa s touto bitkou stretol. Film popisuje reálnu bitku 4. roty 2. práporu 1075. pluku 316. streleckej divízie Červenej armády. 140 príslušníkov tejto roty zastavilo útok tankového práporu Wehrmachtu na celého pol dňa, čo bolo ich bojovou úlohou. Už nie je podstatné či zničili 18 tankov, alebo menej a taktiež koľko ich padlo či 100 vojakov alebo iba 23, podstatné je že takáto bitka skutočne prebiehala. Tejto divízii velil generálmajor Ivan Vasiljevič Panfilov a odtiaľ ten názov filmu a aj za tieto zásluhy, bola táto divízia premenovaná na 8. gardovú. Emócie okolo filmu postavili do pozoru riaditeľa štátneho archívu a ruského ministra kultúry. Propaganda v tej dobe potrebovala ukázať, že aj malá skupina, čata alebo jednotlivec dokáže veľké veci. Definitívnu bodku za ich sporom o reálnosti filmu bolo, že 35 086 ľudí prispelo na výrobu tohto filmu, ktorý bol natočený veľmi realistický čo sa týkalo scén, bojovej techniky a zbraní. Dokonca pri natáčaní bola používaná aj ostrá munícia pre reálnosť chovania sa ručných zbraní pri ich použití. Film je povinnosťou pre vojnových labužníkov a doporučujem ho pozrieť všetkým ostatným. Pekný kultúrny zážitok. ()
Tuctový snímek zcela bez osobitosti a napětí. 1) Dětinské až hloupé dialogy sice odpovídají nátuře ruského mužika, ale pro neruského diváka nejsou zajímavé. 2) S nekvalitním snímkem si může podat ruku nekvalitní český dabing, který vnukal pocit, že sedím s partou u hospodského stolu u piva na pokecu. Originální zvuková stopa téměř nebyla slyšet (JOJ Cinema HD), a tak mi nic než český dabing nezbyl. Překladatel občas projevoval pozoruhodnou neznalost sovětských reálií. Např. původní reakci na příkaz nadřízeného: Eстъ (česky - provedu) přeložil osvícený překladatel: rozumím. Odpověď mu přišla zřejmě příliš krátká a tak jako pilný divák amerických filmů dodal: pane (!), což v Rudé armádě v oficiálním oslovení působí obzvlášť pikantně. ()
Scénář, kterej se z počátku jeví, že by mohl bejt netradičním způsobem fajn, protože ukazuje obyčejný rozhovory mezi vojákama, nic hlubokomyslnýho, se nakonec stává největší slabinou, protože ty dialogy pak vzhledem k situaci začnou bejt blbější a blbější a každej geroj tam má komentář snad ke každý svojí vystřelený kulce, což už tak po hodině pořád toho samýho začne lízt dost na nervy, takže ve výsledku vlastně potěší jen bojový scény, který, co se týče techniky, jdou mnohdy do oku potěšujícímu detailu (ustřelování pásů, průstřel okýnkem řidiče atd.) ()
Niečo tomu filmu chýba. Rozhodne sa dá u toho aj zaspať. ()
trocha viac ukecaný vojnový film, ako sme zvyknutí. :( ()
Snímek zachycuje troufám si tvrdit celkem realisticky první dny boje o Moskvu. Kdy Němci poslali to nejlepší co měli, pod taktovkou bleskové války a překvapeným Rusům zbyla jenom polní lopatka a zápalná láhev na tanky a jejich odvaha. Nic jiného neměli. Přesto se snímku podařilo zachytit dobrou atmosféru i napětí a udržet jej na reálné vlně. Aníž by se z nich museli nutně dělat superhrdinové, jako jsme na to už zvyklí z americké produkce, např. Železné srdce, kdy jeden nepojízdný tank, téměř přemůže elitní divizi Němců…Tady sledujeme normální emoce, strach, ale i pýchu nad národem, kde nejsou zbytečný politický kulisy. ()
Jenom kvůli dostatečné stopáži zařadili tvůrci šedesát minut bezduchých dialogů. Chtěli asi divákovi přiblížit duši ruského vojáka. Tak to nevím. Menší část filmu zaujímá boj, ve kterém neuvidíme nic nového, jen vzpomínku na staré ruské filmy hnané ideologií, to si možná oživíme. Takže ruský imperialismus je už zpět v plné parádě, kinematografie je jeho vlajkonošem. 45% ()
Solidní válečný film s velice krásným vizuálem. Na konci ve vás zůstane spokojenost nad řemeslně zvládnutým snímkem. ()
Film plný vlasteneckých keců, nepodstatných historek a dalších žvástů, které nikam nevedou a tvůrci se tim rozhodli vyplnit polovinu filmu. V druhé polovině zas příšerně nudná akce, podpořená ještě nudnější hudbou a nezajímavou kamerou. Na oko to všechno vypadá dost dobře, ale točila to banda amatérů asi. Napětí a jakékoliv emoce na nule. ()
Ozerov sa musí v hrobe obracať. Ako ešte môžu natočiť tak propagandistický film v dnešnej dobe? Jedno sa im uprieť nedá, ten taký feeling z tých zákopov, špina, mentalita. To hej, ale aby prvá línia s pár vojakmi, jedným maximom, dvom protitankovými puškami a dvoma 37 mm delami zastavila tankový útok Pz. III. -jok a pechoty na rovnej pláni, to už bolo na mňa moc. A to ani nehovorím, že prvých 35 minút sa odohráva v tme. Len za zopár pekných záberov tomu dám 1 z 5. ()
Součastná Ruská federace se veze na vlně sovětské propagandy, příběh 28 Panfilovců je fikcí, kterou tehdejší Stalinův režim zneužil ve svůj prospěch. 28 Panfilovců je propagandistické dílo, protože s posvěcením ministerstva kultury, prezidenta Vladimira Putina i finančního přispění ze strany státu, vyšel film, který je v Rusku vydáván za pravdu, kritika zločinné Rudé armády není přípustná. Osobně to považuji za nechutné přiživování se na sovětské propagandě, která značně podkopovává důvěru Rusů v historické události. P. S. pro uživatele Stoupa07 : Film Zachraňte vojína Ryana byl natočen na objednávku USA a zaplacen vládou USA ? Byl snad film Zachraňte vojína Ryana oficiálně vydáván za pravdu ? Ne, prezentuje se jako fikce. To 28 Panfilovců je v Rusku oficiálně za skutečnou událost, tím se z toho stává propagandistické dílo. Jakákoliv kritika ruského režimu končí pro občany Ruské federace v nejlepším případě několikaletým vězením, v horším zmizením z povrchu zemského, jak informuje Amnesty International. Ruská agrese nezná hranic a slovo ruského prezidenta nemá žádnou váhu, stačí se podívat na další porušení příměří na Ukrajině. Konflikt na Ukrajině vyvolaný Ruskou federací, která si zločinně přivlastnila anexí Krym a nyní chce zabrat Ukrajinu, by měl být ukončen jednou provždy a to nasazením sil NATO na Ukrajinu. Dodnes nepochopím, jak se západní civilizace před 6 lety mohla zachovat tak zbaběle a dovolila, aby Ruská federace zabrala území jiného suverenního a legitimního státu a rozpoutala na Ukrajině peklo. A to není první stát, který Rusko napadlo, jen Ukrajina je v Evropě a hraničí s našimi sousedy a spojenci. O to je to děsivější, neboť Ruská federace používá v propagandě stejných metod jako nacisté u Židů, tedy nepřítele je potřeba odlidštit. A já si nyní kladu otázku : Proč jsme to dopustili ? Proč jsme nechali trpět Ukrajince ? Abychom si v poklidu užívali konzumnímu způsobu života, zatímco jen tisíc kilometrů od našich hranic umírají lidé, kteří jen brání své domovy a svobodu ? Vidím tu paralelu s Mnichovem, neodsoudit ruskou agresi a nechat Ukrajinu trpět pro hřejivé teplo v našich domovech, považuji za amorální a naprosto pokrytecké. Ano, nyní se můžeme rozhodnout nezasahovat a obětovat Ukrajinu, ale v budoucnosti nebudeme mít na vybranou, tento luxus volby máme jen v demokracii. P. S. 2 : JIŽ NIKDY NEVSTOUPÍ NOHA RUSKÉHO OKUPANTA DO NAŠÍ VLASTI, POKUD ANO, TAK CESTA Z OSTRAVY DO PRAHY BUDE LEMOVÁNA PRORUSKÝMI KOLABORANTY PŘIBITÝMI NA KŘÍŽI A KAŽDÉHO RUSKÉHO OKUPANTA ČEKÁ OLOVO. ()
Bitva před Moskvou, první těžká porážka německých pozemních sil a definitivní konec blitzkriegu. Válečné filmy jsou parádní disciplína ruské kinematografie. Umí skloubit vlastenecký patos a beznaděj tak chytlavě, že oboje působí úplně přirozeně. Tady jsem měl pocit, že se občas dostali až za hranu. Filosofické proslovy vojáků trhají uši a jen kvůli všeobecně sdílenému strachu z blízké smrti jsou snesitelné. Panfilovci se snaží najít smysl v celé téhle iracionální situaci a scénář je v tom mohutně podporuje. Úplně by stačily pohledy těch slušných herců, protože jejich výrazy vypovídají víc než všechny vznešené fráze. Alespoň atmosféra je výborná, tažená jednak skvělými efekty, tak velice zdařilou režií. Ještě k té historické věrnosti. Příběh o panfilovcích začal jako novinářské nedorozumění, pokračoval jako snaha o povzbuzení morálky, přes milosrdnou lež na podporu válečného úsilí, přes propagandu, až po národní mýtus. Postavy ve filmu se k tomu vyjádřily samy. Je to jen příběh. Stejně jako ten o sedmi samurajích kteří zachránili vesnici před bandity, nebo koneckonců i zoufalá obrana Thermopyl. Kdyby odtud několik sparťanů uniklo živých, byla by to méně legendární bitva? ()
Ruská báchorka o Dvaceti vosmi statečných. Stejně jako Číňané točí jak na běžícím páse filmy o svých hrdinech všech možných povstání a bitev, ideálně ve stylu kung-fu movies, chrlí Rusové vlastenecké válečné eposy z druhé světové války na podporu i za podpory své skomírající Matičky Rusi a utužení národní střízlivosti. Schéma bývá vždy podobné. Zde parta vojáků tlachá veselé příhody ze života, kterým se dokáže zasmát jen sovětský gardista. Kdesi na poli, jenž je bránou do Moskvy hodlají přemoci přesilu německé tankové divize. Tedy jinak než obvykle, kdy Rudá armáda právě převyšujícím počtem vojáků doháněla svůj deficit ve výzbroji vůči Němcům. A tak vznikla legenda o super rudoarmějcích, kde není potřeba celý pluk na obranu, ale postačí několik soudruhů, kterým politruk vysvětlí, že obrana vlasti je to, pro co se narodili a zemřou a budou hrdinové. Na děj se tu nehraje. Sovět brání, Němec se blíží. Je to vcelku pěkně nasnímané a ozvučené i když celá bitva je na rozloze fotbalového hřiště a za použití opakujících se záběrů. Postavy vojáků jsou jako obvykle k nezapamatování, protože mají nízkou trvanlivost. Film vznikl za podpory půlky Ruska a tak v závěrečných titulcích jsou všichni vyjmenovaní, čímž jsou to titulky delší než u Robocopa (1987). ()
28 vojakov, ktorý čelili celej nemeckej tankovej divízií pod vedením generála Panfilova. Toto je celá dejová premisa bez hlbšej katarzie postáv ale na druhej strane celkom solídnou akciou. V dobe kedy sa príbeh odohrával celé Rusko poznalo vetu "Rusko je síce veľké ale my nemáme kam ustúpiť, za nami je už len Moskva". Príbeh je podľa viacerých zdrojov vymyslený na druhej stane dodával odvahu nemeckým vojakom počas druhej svetovej vojny. Kde aj malá ale odhodlaná skupina môže zvrátiť priebeh bojov. Čo sa týka filmu je napriek tomu že ho točili nadšenci veľmi slušne natočený. Akcia je svižná, dramatickosť je dramatická a dozvedáme sa aj niečo z histórie. Čo sa týka dialógov a vykresľovania postáv, tam je čo dolaďovať ale aj tak sa jedná o v celku dobrý filmový počin. 76% ()
Chvíľu som sa obával, že zostane len pri tom drevenom tanku, na ktorom nacvičovali hod granátom. Príde aj skutočná akcia, no pre mňa na tom film nestojí. Skôr ma zaujali rôzne historky vyslovené iba tak pri inej činnosti, napríklad o Siedmich samurajoch, ako dokázali stručne a jasne do dvoch minút zhrnúť štvorhodinový japonský film. Tento film je zase zhrnutím mýtu o 28 statočných, nezáleží na tom, kde je pravda, veď tu má film aj pridelený tag propadanda. ()
Povedený válečný snímek, na čemž nic nemění ani fakt, že je nejspíše založený na vymyšlené legendě o jednom veliteli a několika hrdinských vojácích, kteří ubránili pozice před Moskvou proti německému tankovému praporu, jelikož lehce přehnaný je každý druhý válečný film a nevidím důvod, proč bych to měl zrovna Rusům vyčítat. Nejedná se o dokumentární film, propagandu bych v něm také nehledal, je to jednoduše klasický válečný blockbuster plný bojových scén, hrdinských činů a hloupých dialogů, po kterém ani nebudete vědět, jestli se tamten jmenoval Ivan nebo Sergej. Na druhou stranu to má skvělé tempo, slušnou atmosféru, prvotřídní efekty a pokud k tomu nebudete přistupovat jako k lekci z dějepisu, tak si ten film nejspíše velmi užijete. Moje hodnocení 65%. ()
Ruský válečný film je záruka dvou věcí. Fenomenálně dobré provedení a autenticita. A potom nechutně úmorné stupidní kecy. Vážně, výprava a kostýmy úžasné... tankový útok... velkolepá záležitost. Ale ty žvásty okolo. Polovina filmu je o plkání a vlasteneckých přehrávaných dialozích. přesto výsledný dojem převládá, protože když vypnete zvuk (nebo máte možnost přetáčet) máte možnost si vychutnat vizuál. Do detailu promakaný. A tohle že je "fanouškovský film"??? klobouk dolů. ()
Asi som bol až príliš natešený že si pozriem veľký vojnový superfilm, a tak teda ma trochu mrzí že ma film bavil len do toho momentu keď sa začalo bojovať. Celkom úprimne, do samého konca som to dopozeral už asi len kvôli akémusi rešpektu. Celkovo som mal pocit že sa pozerám na akési dobové vojenské cvičenie s ukážkou vojenskej techniky 'zo všetkého po 1kus' (no dobre niekedy aj 2).Rád by som tomu nejakú tú hviezdu pridal, ale naozaj neviem prísť na to za čo.. ()
neskutocna bolsevicka sracka ()
Reklama