Režie:
Juraj JakubiskoScénář:
Lubor DohnalHudba:
Petr HapkaHrají:
Pavel Nový, Jana Březinová, Gustav Opočenský, Ondřej Pavelka, Zdeněk Dušek, Anton Šulík st., Vilma Jamnická, Beata Znaková-Drotárová, Ivan Laca (více)Obsahy(1)
Film Juraje Jakubiska z konce 70. let s velkou účastí českých herců (Pavel Nový, Jana Březinová, Ondřej Pavelka) se vrací k odvěkému lidovému pravidlu, vyjadřujícímu koloběh venkovského života a zákon zachování rodu. Doslova – postav dům, zasaď strom, vykopej studnu, zploď syna. Matúš, svérázná postava romantika, který se přistěhuje do zapadlé východoslovenské vesnice, má zprvu nejlepší vůli toto poslání naplnit. Zvykne si na místní poměry, zamiluje se a s urputným odhodláním začít nový život se pustí do stavby domu. Jsme v době tuhé normalizace, v níž opatřit si soukromé z veřejného přímo láká, a má-li někdo tak vzpurnou povahu jako Matúš, může se mu stát, že snadno zapomene, že ukrást se dá mnoho, jen láska a svědomí ne... Snímek má ve filmografii Juraje Jakubiska – jinak svrchovaně autorského tvůrce – ojedinělé místo, neboť se tu nijak nepodílel na scénáři, pouze film režíroval. (Česká televize)
(více)Recenze (55)
Nóóó konečne Jakubiskov film ktorý nie je taký pretpojatí a nesnaží sa umeleckosť ako jeho iné filmy. Aj keď samozrejme dokonalý rozhodne nie dal sa dopozerať a kompozícia bola zrozumiteľná a hlavne záživná. Asi najakčnejší a zároveň najintenzívnejší zážitok aký som u Jakubiskovho filmu mal. Posledná scéna alebo preteky nákladných áut boli natočené zručne a bolo tam badať určitú okázalosť. To je zásluhou dvoch skvelých kameramanov, ktorých kamera nás vtiahla do hlavnej dedinky aj do života v nej a krásne nám znázornila postavy, pritom je tam badať Jakubiskov cit pre detail a obraz, ktorý bol v tomto smere originálny a nevšedný a bola na to radosť pozerať. tak isto scenár zachytával podmanivé dialógy a životné múdra, ktoré ale na môj vkus vôbec nemali možnosť vyznieť tak ako ich autor zamýšľal, takže väčšina odletí do prázdna a niektoré ani nepostrehnete ale sú tam verte mi. dejovosť je až príliš rýchla a snaží sa tam diať veľa vecí na raz , čo pôsobí dizfunkčne na celok ako taký. No a nakoniec musím spomenúť postavy, ktoré sú síce dobre napísane, aj dobre zahrané a keď na to príde aj dobre nahovorené, lenže vo filme pôsobia neskutočne plytko a skrátka im ich konanie neveríte. A vzhľadom na to o akú banálnu zápletku sa jedná, dokázal Jakubisko s toho spraviť naozaj zaujímavý film, lenže väčšina pekných myšlienok a konanie postáv vystrelilo do prázdna a pekný obraz a nasvietenie ešte nerobí dobrý film, takže poctivý priemer s tým že pomaly začínam chápať o čo tomu Jakubiskovi v tých filmoch ide. ()
Žiadna veľká sláva, príbeh je skoro nehybný za celý čas sa nič čo by strhlo pozornosť, či nejako zvlášť upútalo neudeje, celý dej sa točí len okolo jednej plano podanej postavy, a snové sekvencie v tomto filme vyznejú do prázdna. /40%/ ()
Preháňanie sa nákladiakom korytom rieky a pučenie trávy a kvetov na lúkach kolesami toho istého stroja ako základ šantenia s dieťaťom, ujúkajúcim nad víťazstvom mašiny nad silami prírody. Zhadzovanie stavebných materiálov dolu z mosta či do hlbín potoka pod skalným zrázom. Neujasnená forma snových vízií hlavného hrdinu. Predvídavosť predsedu obce, ktorý ako správny komunista vie odhadnúť vopred charakter človeka. Práve som vymenoval negatíva filmu. Filmu, ktorý začal skvele - chlastačkou a vytriezvením v dedine ležiacej kdesi úplne v paži. Pokračoval celkom dobre - snahou novoprišelca sa usadiť a založiť rodinu. Lenže všetko chcel príliš rýchlo. Snahe mať rodinu i dom hneď a zaraz si začal prispôsobovať a neskôr aj preskakovať zákony. Sledovateľné peripetie chlapa čo sa rozhodol usadiť, no nevyliečil sa z niekdajšej - bližšie nerozvinutej - niekdajšej rebélie. Pomerne vierohodne vykresľuje život na slovenskej dedine Pánu Bohu za chrbtom počas normalizácie. K tomu spústa priliehavých poetických obrazov. Problémové miesta spomenuté v úvodných vetách komentára ale zrážajú celkový pozitívny dojem presne na tú istú úroveň, na akú film ocenilo sedem mojich obľúbených užívateľov: na tri hviezdičky. ()
Na Jakubiska nezvykle civilní a přítom stále pečlivě komponované a velice pěkné obrazy obalují příběh, který ač pojednává o nátuře socialistických vidláků, jenž se - s patetickými budovatelskými ódami na rtech - realizují výhradně skrze podrazáctví a rozkrádání , nezabředává do tuposti, nepříjemné hřebejkovské hořkosti ani k moralizovaní na pětikoruně. Poeticko - symbolické pojetí zkrátka vítěží nad tím kritickým a výsledkem je film maličký co do nákladů a epičnosti, ale veliký zážitkem a uměleckou hodnotou. ()
Prekvapí množstvo českých hercov v hlavných úlohách, ktorí si to natáčanie na východe slovenska museli užiť. Rovnako tak i "vychodňarčinu" , ktorá dostáva vo filme, hlavne v úvode, slušný priestor. Titulky nikto nepýtal, tak hádam rozumeli všetko...Jakubisko natočil taký svoj netypický film o tom, ako bolo za komunistov dobre, hlavne tým šikovnejším... Jeho režijný rukopis sa vyprofiloval až neskôr, aj preto by ho mnohí neznalí tipovali ako autora filmu len veľmi ťažko. podľa hodnotenia to mnohým nevonia, ale príbeh je myslím zaujímavý. U mňa spokojnosť a to som ho už videl asi 3 krát...70%. ()
tohle může bavit fakt už jen skalní čuráj's fans, jinak to nechápu ()
Vedle Sedím na konári a je mi dobre nejlepší Jakubiskův film (dle mého názoru, z těch co jsem viděl, a podobné ty kecy, aby mi nikdo nemohl odporovat). Obyčejný frajírek Pavel Nový v životní roli exceluje v nádherném obyčejném příběhu obyčejných lidí zasazeném jak je Jakubiskovým zvykem do nějaké zastrčené obyčejné horské dědiny......Přiznám se, mám Jakubiska rád a jeho styl mi sedí, ač je poměrně svérázný a ne vždy zrovna koukatelný. Neviděl jsem Post Coitum, ale už jen námět mě odrazuje, protože to prostě není ta příroda, kterou tak umí! ()
Tentokrát umiernený Jakubisko sa pozerá na spoločenské neduhy doby, ako je kradnutie stavebného materiálu a kto si tú dobu pamätá vie, že Juraj nekecá do vetra. Ja to mám teda až z druhej ruky ale nie je ťažké si domyslieť, akým spôsobom sa u nás stavalo. Matúš však nerobí z núdze cnosť, v priebehu deja sa postupne kryštalizuje jeho pochybný charakter a film je teda zaujímavý aj tým, že jeho hlavná postava je nesympatická a z celého ansámblu vychádza najhoršie. Najviac utkvú v mysli slzy Heleny, ktorá ako miestna deva č.1 si môže vyberať, ale ako to už v takýchto prípadoch chodí, vyberie si zle. Nie príliš dejový film akcentujú niektoré silnejšie sekvencie, ako napríklad konfrontácia Matúša s Heleniným otcom a ktoré tak patria v Jakubiskovej tvorbe k scénam najvyzretejším. ()
Už úvodná skladba bola taká rušivá, že žlté z ucha samo chcelo vyliezť von. Každopádne to známe postav dom, zasaď strom, urob syna už dnes neplatí. Dnes najprv urobíš syna, potom možno aj ten strom zasadíš, ale ten dom už nepostavíš. Hypotéku ti nedajú, dediť nie je po kom a stavebné materiály šli o 300% hore. Takže môžeš bývať akurát na tom strome. ()
Juraj Jakubisko zaostal za svým slibným talentem. Měl dobře nakročeno, ale tak nějak se divně dál rozvíjel, že není ani kvalitním nároním režisérem pro Slovensko, ani pro Česko. Jeho filmy nejsou nadprůměrné, jeho záměry však ano. ()
...Nevravím, že som z Jakubiska priam nadšený, či ohúrený, ale pozorovanie „šoféra Jozefa Matúša” vo východoslovenskej, fiktívnej obci „BIELA VODA” , je až neuveriteľne, brutálne - úprimné, skrátka, režisér sa dokonalo pohral s námetom, že to vôbec neprekáža tomu, aby sa divák nestotožnil s ktoroukoľvek inou, reálne žijúcou obcou na Slovensku, a to za SOCÍKU, kde takýchto Matúšov bolo všade neúrekom... , a samozrejme Matúšovia ešte nevymreli, a sú stále medzi nami živými ! Normálne klobúk dole pred tým, ako sugestívne tento snímok z roku 1979 pôsobí, je dynamicky nadčasový, nepríjemný, a pravdivý, ako nič iné, čo bolo vtedy práve po ruke. Neriešim ani hercov, ktorí sú inak vynikajúci, tentokrát ma nezaujíma ani technická zložka filmu, od kamery, cez strih a hudbu, až po výpravu, na čo inak vynakladám veľa úsilia, lebo si to zakaždým u všetkých režisérov všímam. Zaujal ma scenár, ktorý je excelentný, že už excelentnejší byť ani nemohol... ! ()
Ulitba komunistum kdy byl Jakubisko premisten do dokumentarniho filmu, protoze na Slovensku komuniste na rozdil od nas neodstavovali za trest od remesla. Jakubisko diky tomuto filmu mohl natocit cenenou Tisicrocnou vcelu. ()
Překvapivě dobrý film, který v sobě skrývá kromě základního prorežimního a moralistního tónu, také spoustu úžasné filmařiny. Už jen pro skvělé herecké výkony, suverénní režii a čarokrásnou kameru, určitě stojí za vidění. To ovšem ještě stále není všechno. Jakubiskovi se totiž podařilo do filmu vložit univerzální poselství, které rozhodně není pouhou prorežimní moralitou. Pozorný divák zde navíc nalezne mnoho míst, které jsou vůči komunistickému režimu vlastně kritické. Hapkova hudba, dosti výrazně evokující hudbu Ennio Morriconeho a zcela konkrétně téma filmu Tenkrát na západě, navíc nabízí ještě jednu možnou interpretaci. "Postav dom, zasaď strom" lze totiž v podstatě číst také jako svébytnou variaci na western: Tulák bez domova a falešný hráč přijíždí do zapadlého městečka, krásná žena, kvůli které zůstane, dva soci v lásce, osamělý šerif, který se jediný nedá napálit, balík ukradených peněz, závěrečný zápas, ve kterém jde o všechno... Hop a nebo trop, ruská ruleta, ve které vždycky někdo skončí s kulkou v hlavě... Celkový dojem: 85% Zajímavé komentáře: zona, Boogeyman, Niktorius, Kimon, Triple H, closed.eye ()
Jakoby scénář nabádal diváka socialistického Československa k "přemísťování" majetku "všech" do soukromých rukou. Tak alespoň zpočátku působí jednání stavitele Pavla Nového v roli Matúša, do té chvíle divákem oblíbeného hrdiny. To by bylo ale příliš jednoduché pochopení a hodnocení tohoto filmu. Byla to snad Jakubiskova skrytá kritika toho našeho někdejšího živoření ve vyspělé socialistické společnosti? Možná, ... někde na pozadí jsem ji vycítil. Ale to by nemohl být rok 1979, kdy Juraj Jakubisko film točil, aby snímek z té doby mohl jasně a viditelně naznačovat, že v takovéto společnosti se nemůže mít člověk alespoň trochu líp bez těch drobných krádeží. Rok vzniku a tehdejší politické klima v naší zemi tedy nemohly dovolit, aby takoví "asociálové", jak se jim tenkrát říkalo, mohli beztrestně krást. Dokonce ani ve filmu. Nešlo veřejně připustit, že v naší soc. společnosti není něco v pořádku. Krást se tedy asi může až dnes (a nejenom ve filmu), více jak 30 let po vzniku tohoto filmu, kdy se ze zpravodajství dovídáme o korupcích a podvodech řádově v milionech a spravedlnost "jakoby měla opravdu zavázané obě oči". Inu, ... myslím, že podvádět a krást se nemá, ať je doba a politické klima jakékoliv a na každého jednou dojde. Došlo i na Matúša, i když ne tak, jak se v socialistické společnosti sluší a patří. Matúš se potrestal sám. A ti soudruzi v zelených uniformách utřeli nos. Ten dům opravdu změnil Matúšův život. Jednu hvězdičku přidávám speciálně Pavlovi Novému za skvělý herecký výkon plný optimismu a chuti do života. ()
V roce 1980 byl snímek uveden na mezinárodním filmovém festivalu v Rotterdamu, kde byl interpretován jako film o rozkrádání, které je pro socialistické Československo typické. Proto byl u nás postupně stahován z distribuce. Hlavní hrdinové filmu, Žiga, Jozef a Helena jsou další Jakubiskovou trojicí lidí, která težko hledá místo ve svém prostředí a době, podobně jako Andrej, Yorick a Marta ve Vtáčkovia, siroty a blázni, Pepe, Prengel a Ester v Sedím na konári a je mi dobre a Nona, Ester a Robert v Lepšie byť bohatý a zdravý, ako chudobný a chorý. Na konec filmu byla původně zařazena ještě jedna scéna, ale kvůli cenzuře musela být odstraněna. V ní po roce přicházeji k Jozefovu polorozbořenému domu dva muži, okukují zarostlé piano a ještě zachovalé dveře. Druhý: „Koho to jen může bejt, tohleto?“ První: „Ničí, to je vidět.“ Druhý: „Musíme přijet s náklaďákem, nebo nám to někdo rozkrade.“ Čas v komunistické společnosti neběží dopředu, ale prožívá věčný návrat v kruhu. Na scénáři se podílel také Lubor Dohnal, ale v titulcích se z „dobových důvodů“ jeho jméno nesmělo objevit. ()
Jurko v dobách keď sa ešte nezapodieval megalomanskými plánmi ohľadom paničky Bátoričky. ()
Jeden z najlepsich Jakubiskovych filmov s perfektne vygradovanym zaverom. 85% ()
Je dobré, že aj v prirodzenej polohe a tam kde sa neuskutočňuje rejžovo fantazijné epicentrum sa odohráva rôznorodý a bohatý vnútorný svet postáv. Bohužiaľ, nie sú moc dobre napísané a viac ako kedykoľvek inde mi dabing sluchovo nesedel a vŕtal hlavou. Jakubisko bol veľkým vizionárom, ale niekedy sa nechal prílišne strhnúť (nie malomeštiackou nízkosťou, ale veľkozhubnými maniermi). I keď no, záverečné podobenstvo posraného života je na naše i výpravné možnosti veľkolepé. A pokiaľ sa o Jakubiskovi traduje ako o slovenskom Fellinim, tak Petr Hapka je tak trošku nadnesene československým Angelo Badalamentim. Rozhodne OBSAHOVO pozerateľnejšie než Kristove roky - o 2 triedy. ()
Jakubisko se dokázal se ctí vyrovnat i s prorežimní zakázkou a propustkou k dílům jako Tisícročná včela či Sedím na konári a je mi dobre (oproti Menzelovi tedy skutečně toto zaprodání dokázal vykoupit opravdu mistrovskými díli) a přitom nezradil ani svůj styl. Přesto z díla stále kouká kompromis, jenž si Jakubiska podmaňuje čím dál více a vzletná a poetická romance s existenciálním podtónem se mění v dosti protivnou moralitu o hodnotách socialistického člověka, které nestrpí žádné výjimky. Jakkoli je děj v závěru dobře vygradovaný a tragické vyvrcholení působivé (i když děsivě nešetrné k nádherné přírodě, což se týkalo i předchozího dění jako jízda náklaďákem čistou bystřinou), přesto se musel Jakubisko sklonit před diktátem shora a vzdát se i ironického a velmi kritického konce, jenž by přesáhl i samotnou epizodu s rozkrádáním majetku. Díky vynikajícím hercům, Hapkově podmanivé hudbě a několika magickým momentům v nádherném prostředí však přece jde o dobový nadprůměr. ()
Neumím rozšifrovat, o co ve filmu vlastně jde. 1) Spoiler. Začalo to jako sofistikovaný psychologický příběh jednoho samorostlého maníka Jozefa Matuše (přitažlivý 31letý Pavel Nový), v jehož chování se projevovaly jakési nepatřičné tóny dávající tušit, že to s ním nebude jednoduché. Rýsoval se milostný trojúhelník Matuš - Ziga (24letý Ondřej Pavelka) - Helena (Jana Březinová). Někde v polovině však Ziga z nejasných důvodů odjíždí a film se zvrhává v tuctovou moralistickou agitku o rozkrádači majetku v socialistickém vlastnictví._____ 2) Nevím, jakým možným tlakům musel režisér odolávat a jakým kompromisům se nakonec podvolil, jak naznačují někteří komentátoři. Vím pouze, že výsledek se moc nepodařil._____ 3) A přesto výborná kamera, skvělá poetická hudba, dobré herecké výkony i psychologická kresba postav se zdají nasvědčovat tomu, že mohlo jít o výborný film. Mohlo. ()
Reklama