Režie:
Jim JarmuschScénář:
Jim JarmuschKamera:
Robby MüllerHudba:
RZAHrají:
Forest Whitaker, John Tormey, Cliff Gorman, Dennis Liu, Richard Portnow, Tricia Vessey, Henry Silva, Frank Adonis, Victor Argo, Gano Grills, Chuck Jeffreys (více)Obsahy(1)
Nelítostný k protivníkovi, laskavý k dětem a zvířatům. Ghost Dog (Forest Whitaker) je nájemný vrah řídící se kodexem japonských samurajů. Svůj ledový klid ztratí v okamžiku, kdy mu mafiáni jako varování zahubí jeho milované holuby. A to nelze nechat bez pomsty... Král nezávislého filmu Jim Jarmusch pojal žánr gangsterky po svém a na konci 90. let přišel s dnes už kultovním snímkem, svěže kombinujícím východní filozofii, mafii a hip hopový soundtrack od RZA, člena legendárního Wu-Tang Clanu. Zenový ale zároveň zábavný film z podsvětí velkoměsta. (Aerofilms)
(více)Recenze (607)
Válečník, který nemá vypracované tělo. Válečník, který neumí žádná bojová umění. Tak to je Ghost Dog- samuraj, který miluje holuby (ne ty z nosu...). Je samotářem a přitom ho všichni obdivují a znají. Čím to?? No vždyť on je nájemný vrah, tak proto. Jeho upřený a upřímný výraz ve tváři ve mě vyvolal pojednou strach, po druhé lítost, potřetí radost. Forest Whitaker zkrátka vystřídal všechny možné grimasy a v roli bezejmeného stražce mě neskutečně pohltil. Jim Jarmusch se s tím zkrátka nes*al a do filmu si rozhodně nenechal kecat. Proto je Ghost Dog tak kultovní dílo. A jestli si nepřečtu Hagakure, tak ať mě po smrti oklovávají holuby... :) ()
Dle mého soudu se jedná o dokonalý film. Staré japonské kodexy mají něco do sebe a škoda že v dnešní době je již prakticky nikdo nectí. Forest Whitaker se dokázal přetavit v jednu opět výraznou postavu a vdechl jí život tak jak by to možná nikdo jiný nedokázal. Upřímně mám tohoto herce opravdu moc rád, protože jej těžko přehlédnu a není to jen kvůli jeho postavě:) Jako gangsterský film Cesta samuraje je rozhodně kultovní záležitostí. 90% ()
Jarmusch je geniální. Rytmus úderného hip-hopu ve scénách kdy Whitaker projíždí ulicem mě fakt dostává a to opravdu nepatřím mezi milovníky black music. Odkazuje, že hip hop nemusí být jen komerce z MTV. Myslím, že se jedná o jeden z vrcholů kariéry Jarmusche, určitě je to plnohodnotný souputník Mrtvého muže. Absurdní námět je srozumitelně komunikován a je okořeněn nenápadným humorem. ()
Po Dead Manovi můj nejoblíbenější Jarmusch. ()
Jim Jarmusch bývá mnohými označován za krále nezávislého filmu, minimálně alespoň jednou z nejstěžejnějších osobností nezávislého filmu. Upoutat na sebe dokázal především snímkem Mrtvý muž s Johnny Deppem v hlavní roli, povídkovou podívanou Kafe a cigára či právě snímkem Ghost Dog - Cesta samuraje. Psal se rok 1999 a Jim Jarmusch natočil gangsterku. Jenže dle očekávání velmi osobitou a neobvyklou gangsterku, která po vzoru většiny Jarmuschovy tvorby vsadila na filozofické úvahy nad smyslem existence. Film, ve kterém se střetává americká, italská a japonská kultura a ten případ, kdy Jarmusch natočil svůj dost možná nejlepší film. A dost možná i ten nejsnesitelnější film i pro mainstreamové publikum. Jim Jarmusch si u svých filmů vždy uměl ohlídat vizuál, vizuální stránkou Ghost Dog dokáže diváka vtáhnout už samotného počátku. Kontrast samurajských mouder a hip-hopové muziky (za výtečným soundtrackem stojí RZA) už tehdy mohl na samotném počátku předpovědět velmi neobvyklou podívanou. A to se pak divák seznámí s Ghost Dogem v podání Foresta Whitakera, začne přibývat nálož černého humoru a pak jen stačí sledovat, jak se před divákem formuje jedna z nejspecifičtějších gangsterek všech dob. I proto, že v žádné jiné gangsterce byste snad nenašli tolik filozofického hloubání. V odstupem času se dá jen diskutovat nad tím, zda se Jarmusch v rámci své modernější tvorby kapánek nevyčerpal, v roce 1999 ovšem realizoval skutečně inovativní podívanou, která se zvládla nerozpadnout pod rukama. Jako na horské dráze se přitom v průběhu filmu střídají pocity zábavnosti i smutku, jde přesně o ten typ filmu, který toho v sobě skrývá opravdu mnoho a divák toho může více a více nalézt při každém dalším zhlédnutí. Ghost Dog měl daleko k povrchní artové podívané, stal se ryzím uměleckým dílem. Lehký nádech parodie, který se vysmíval mafiánským klišé a přitom čistá snaha o pochopení kodexu Bushido a pravidla cti, loajity a přátelství. Forest Whitaker je v titulní roli naprosto fenomenální, především i proto, že dokázal dodat postavě Ghost Doga duši a vykreslit pod skořápkou solidně komplikovaný charakter. Ghost Dog nevynikal jen specifickou vizáží, ale především svými charakteristikami, které z něj udělali komplikovaný charakter trpící osamělostí. Ghost Dog přitom zůstává antihrdinou, rozpolceným charakterem. Přesto od počátku dokáže vzbudit naprosté sympatie a to především když se ukáže v akci. Zesnulý Robby Müller, který až do Kafe a cigára plnil pozici Jarmuschova dvorního kameramana, se postaral o kameru, která zvládla být stejně dynamická jako prostředí filmu i hlavní hrdina. S akčními scénami prakticky nezkušený Jim Jarmusch poté dokázal překvapit a vyrukovat se solidními akčními scénami. Těch ovšem v součtu přeci jen není moc a právě zvláštní konstrukce jádra celého filmu a filozofické hloubání udělají pořád pro dost potencionálních diváků Ghost Dog další divácky neatraktivní záležitost. Jenže Jarmusch v roce 1999 opravdu dokázal natočit výjimečný film, který je v součtu přeci jen tak trochu vděčnější než většina jeho ostatních filmů. 20 let před Mrtví neumírají to v roce 1999 nepůsobilo dojmem, že Jarmusch tak trochu rezignuje a opravdu se snaží natočit kvalitní podívanou, která dokáže být stylová a v jádru i neskutečně uvědomělá. Král nezávislé filmové scény v roce 1999 dosáhl vrcholu. Ghost Dog- Cesta samuraje je dodnes famózní podívaná, která diváka snadno donutí mít Jarmusche přeci jen v minimální úctě. Už jen za vytvoření postavy zmrzlináře Raymonda v podání Isaach de Bankolého si ho určitě zaslouží.... () (méně) (více)
Dobrých filmů je málo a tento mezi ně zcela jistě patří už svým vyzněním a tématem. Skvostný F.Whitaker, takhle hrát ,jsem viděl jen jeho. Zvláštní styl a přístup k tomuto umění. ()
Pro mě jednoznačně nejlepší Jarmusch. Nebýt jeho nadpozemské režie, ten snímek by zapadl mezi desítky dalších na podobné téma a za pár let by si na něj nikdo ani nevzpomněl. Takhle je z toho ale skoro kultovní záležitost s podmanivým příběhem, prostým a současně jedinečným zakončením a v neposlední řadě s výtečným Whitakerem, který toho sice moc nenamluví, ale o to víc vynikne jeho herecké mistrovství. Některé hlášky dokonale odzbrojující, dějová linka s upovídaným francouzským zmrzlinářem naprosto skvělá a zvláštní hudba od RZA to všechno krásně podbarvuje. Nejlepší je ale stejně ten závěrečný citát, který celý film i s jeho myšlením trefně charakterizoval.. Nebo ne? :) Přesně mezi čty*mi a pěti. ()
já a Jim Jarmusch asi nebudem moc velký cumarádi.... slow cinema müluju ale tohle se táhlo víc jak hovno z prdele. ()
Hodně jsem se na ten film těšil….Nebavilo! Whitaker je sice skvělej, ale celkově mně ta jeho postava osamělého samurajského černošského zabijáka, kterej na střeše chová holuby a kamarádí s chlapíkem kterému nerozumí ani slovo přišla děsně trapná! Ve filmu je jedna skvělá scéna se zastřelenou policistkou a rovnoprávností, jinak jsem byl ale dost zklamanej a ukrutně jsem se nudil! ()
Ghost dog je často překvapivě vtipnou černou komedií. Taky jde ale o pomalejší gangsterku, v níž se vyskytuje obskurní postava černoského zabijáka, který má své vlastní pojetí samurajství. Díky tomu se dozvídáme různé myšlenky ze starého Japonska, a tak je film i mírně filozofický. Jim Jarmush opět vykouzlil skvělou atmosféru a jedná se o jeden z jeho nejzábavnějších snímků. Ale taky je to slušný úlet, nic vážného nečekejte. (8/10) ()
Pôvodne som tu na začiatku plánoval citovať jedno z tých pasáží samurajského kódexu, ale žiadne som si nezapamätal. Preto budem citovať zo začiatku filmu z prvej piesne RZA - No fight, no life. Ghost Dog je skutočne výnimočný film. Keď som si po prvý raz čítal premisu, zloženú z pojmov ako černoch, profesionálny zabijak, samurajské tradície, holuby, hip-hop, mafiáni, Forest Whitaker, Jim Jarmush, francúzsky hovoriaci zmrzlinár a ľahká japonská poetika, zahmlilo sa mi pred očami. Nechal som sa však viesť celkovým hodnotením a Červenákovým komentárom, a neľutoval som. Príbeh osamelého černošského, trošku silnejšieho samuraja počúvajúceho hip-hop a priateliaceho sa iba so svojimi holubmi a zmrzlinárom, ktorý nevie ani ň po anglicky, je zaujímavý, napínavý, ale aj miestami zábavný. Má svoje príjemné, pomalé tempo, výborný hudobný podkres a skvelého Whitakera. A dokonca má svoje vlastné posolstvo. Takýto vkusný žánrový mix sa urodí raz za päťročnicu. V tom lepšom prípade. ()
DivX/// Obsazení 7/10 Děj 5/10 Hudba 7/10 Efekty 3/10/// +jednoznačně Forest Whitaker, tématická hudba, přítomnost samurajského kodexu -málo akční a dynamický, technická stránka mě oslovila jen z části/// velice zvláštní film, čekal jsem akční nářez, dostalo se mi pozoruhodné krmě. Film mě nenudí, vyčnívá svojí originalitou a Jarmuschovou réžií. Snad jen pro mě v některých částech težko stravitelný. Jinak hudba, mazec/// Celkem 54%/// ()
Dokonalá poezie obrazů, hudby, příběhu a myšlenek v něm skrytých. ()
Tohle nebyl tak docela film pro mne, přesto se mi velmi líbil. Viděno dvakrát. ()
Mírně poetický, mírně mystický, mírně zvláštní zabiják v podání Whitakera mě mírně zaujal. Enormně protivná hudba se k filmu vlastně hodila a vůbec všechno v něm asi bylo zcela správně ve správný čas na správném místě, jenom se mi nepodařil odhalit důvod vzniku tohoto snímku. ()
"Pořád chtějí rovnoprávnost...Tak jsem ji zrovnoprávnil." Geniální. ()
'' Koniec je dôležitý u všetkých vecí. '' , ale ja s bôľom v srdci musím povedať, že tento stál zahovno a ja nemôžem ísť s hodnotením vyššie, pretože mi tu vadilo i viacej iných vecí, ako len ten koniec. Napríklad ma dosť sralo, a už vôbec mi neprišlo smiešne, že všetci mafiáni čumeli na tie debilné kreslené rozprávky. Alebo som nepochopil prítomnosť tej ženskej, ktorú vozili z jedného miesta na druhé, to mi dosť pilo krv a úplne zbytočne som sa rozčuľoval. Atmosféra filmu bola taká, akú ja práve milujem- chlap samotár, tajomne si žijúci na streche večerných daždivých nocí, ale práve vyššie spomenuté veci mi sprznili celý zážitok filmu. Bohu a Jarmuschovi žial. Upgrade : zvyšujem na štyri, pretože ráno o piatej,ked som vstával a šiel meditovať von do záhrady, uvedomil som si, že ma tento film motivoval.Upgrade nb. 2 : Ja to nechápem, ako sa mi ten film zaryl do kože. Dnes je iba týždeň tomu, čo som ho videl, ale každý deň mám iný kúsok inšpirácie z neho a uvedomil som si, že to bola totálna šupa! ()
Na začátku filmu na diváka dýchne prázdnota. Prvních 15 minut filmu je jako moje cesta do práce. Ghost Dog jede "vypůjčeným" Mercedesem na svoji první filmovou "šichtu". Náhle se ovšem příběh vrchovatě plní. Prostřednictvím přátelství s holuby, francouzských prodavačem zmrzliny, vášňivou mladou čtenářskou a také díky uctívání samurajského kodexu nemá divák pochyb, že navzdory své profesi je Ghost Dog poctivý, správný chlapík. Film má úžasnou atmosféru. Nepostrádá ani vtip - mafiánští bossové by sami dali dohromady jeden komediální celovečerák. ()
Nezaměnitelná (a velmi cool) poloparodická artová gangsterka s pozvolným, ale vyváženým tempem, výbornou hiphopovou hudbou od RZA, zajímavým příběhem (s několika chytlavými ústředními motivy) a trochou (subtilně ironizované) filosofické hloubky a poetiky. GHOST DOG je navíc exkluzivní přehlídkou skvělých bizarních postav, občas báječně absurdních (a politicky nekorektních) dialogů a sympaticky drsného černého humoru. A taky mám trochu slabost pro filmy o nemluvných a nechybujících nájemných vrazích, kteří zabíjejí bez mrknutí oka a ke všemu se (s až dětskou naivitou) řídí samurajským kodexem. Jarmusch a Whitaker jsou zkrátka machři! 90 % ()
V Ghost Dog se vyskytují nejveselejší a možná nejstylovější hlavouni podsvětí, jaké ve filmu pamatuji. Všichni jsou evidentně krok před smrtí, milují infantilní kreslené seriály, mají spory s panem domácím, který jim kvůli nezaplacenému nájemnému vyhrožuje vystěhováním z „klubovny“, v teplákovkách a nepadnoucích oblecích se zadýchají dřív, než vyšlapou schody na střechu, kde mají zlikvidovat svou oběť, mají velmi originální řešení otázek diskriminace na základě rasy a pohlaví, a jsou šokovaní zjištěním, že holub stěhovavý nevyhynul v roce 1914. A mají sličnou neteř. Rovněž jde o film s mimořádnou koncentrací opravdu *krásných* scén, zvláště americko-francouzský dialog, rozhovory ústředního hrdiny s mladou slečnou a jarmushovsky podmanivé záběry (nejen nočního) města, s nimiž se mohou rovnat pouze filmy Wima Wenderse (ostatně je pojí kameraman Robby Müller). Kromě návodu na řešení řady palčivých otázek současného světa je Ghost Dog též neocenitelným rádcem v oblasti kultury – poznal jsem díky němu vynikajícího spisovatele Rjúnosuke Akutagawu. A jeho vážné rovině se v komentáři záměrně vyhnul. :-) ()
Reklama