Režie:
Petr MichálekScénář:
Petr MichálekRecenze (34)
Miluji inteligentní satiru, avšak tady se bohužel sebranka kavárenských povalečů a rádobyumělců z Gottwaldova vytasila s humorem páté cenové skupiny. ()
Hodně výstižná politická satira...Ovčáček je vystižen a zkarikován přesně...jeho repliky jsou až Havlovsky absurdní...a část 12. Chaos je opravdu dokonalá... ()
Přesně to, co Zlínskéo divadlo inzerovalo - je to kabaret, reagující na aktuální dění , který díky své aktuálnosti působí velmi sirovým dojmem (herci text částečně čtou z poznámek) a bylo velmi moudrým rozhodnutím, nedřenit Ovčáčka do nekonečna (narozdíl od týmu stojícího za Blonďatou bestií.) Druhý problém je, že je tu pár velmi nevtipných písniček (trapnost při písni čínského prezidenta byla dokonale všeobjímající) a za druhé, stejně bude vždycky vtipnější pustit si sestřih orálních eskapád tohohle... Ovčáčka. A pak bejt smutnej z toho, co máme na hradě. ()
Když Myloš nastupoval do úřadu (ne nepovažuji jej za svého prezidenta to Y je tam schválně), jeden z mnoha slibů byl, že bude sjednocovat... Nu, dnes tu máme Zemanovce a pražskou kavárnu. Ohledně názoru na prezidenta, jeho reprezentování naší zemičky v zahraničí asi národ ještě nikdy nebyl tak rozdělen jako je nyní. Zeman sám pak je doprovázen celým ansámblem hradních strašidel typu Mynář či Nejedlý a také pro někoho poměrně legračním a roztomilým strašidýlkem jménem Ovčáček. Stejně jako asi dnešní Rusko při pohledu na Severní Koreu zírá jak a kam se může až vyvinout izolovaný komunismus, podobně zírají někteří kam až to může zajít pokud se mluvčímu prezidenta nechá prostor. Myslím, že ani sám Myloš na začátku svého strašení na Hradě netušil v jak věrného a oddaného psíka se Ovčáček zhmotní... Ten chválen svým pánem a s čím dál delším řetězem dnes už ač mopslík vrčí jako statný pitbul a sami novináři někdy nevědí zda to co říká jsou slova jeho nebo Myloše, která má tlumočit. Kauza Brady pomalu vyprchává a s ní i vtipnost či spíše smutek nad celou tou záležitostí. Příští rok už nebude nikdo vědět o co jde. Tato poltická satira, kterých je dnes jako šafránu asi byla nejlepší těsně po kauze. Sám jsem ji viděl až včera a musím přiznat, že už je to téma lehce vyčpělé. Nesedlo mi ani celé to pojetí s písněmi a hudebním doprovodem. Text byl místy skutečně nevtipný a trapný a zvláštní bylo i to, že jej aktéři četli z papírů. To u divadelní hry vždy vypadá samo o sobě nevěrohodně. Celé to zachraňuje pan Johaník, který nepůsobí jako ochotník a zejména pak divadelní Ovčáček pan Marek Příkazský, který kupodivu není zmíněn zde na csfd mezi herci a na kterém to ale vlastně celé stojí. Jako by v Casablance nezmínilo CSFD v hercích Bogarta! :-) . Příkazský si svůj originál velmi dobře nastudoval a kde trochu pokulhávala skutečná podoba, bylo to mocně nahrazováno bezchybnou artikulací a vůbec celou tou Ovčáčkovou mluvou, která jej tak proslavila. Jen díky němu a jeho vstupům byla divadelní hra koukatelná. Sám se ale divím oblibě i počtu repríz, protože tohle byla hodně amatérská a podprůměrná záležitost. Nicméně počin to byl pozitivní, protože tu byla snaha poukázat na to jak se lže jako když tiskne na nejvyšších místech.. A kdo lže, ten krade, do pekla se hrabe... no snad už se dočkáme, čerti tu budou za chvilku... Dávám za 2 červené kravaty. * * ()
Hodně povedené a vtipné představení. ()
Dám dvě hvězdy, protože některé věci a situace jsou skutečně vtipné. Jinak záleží na tom, jestli jste fanouškem řekněme zemanovců, nebo řekněme hermanovců, podle toho se buď ztvrdíte v tom, že Ovčáček je skutečně pitomec a budete se smát, jak mu to natírají, nebo vám to přijde poněkud trapné a povrchní, protože se sice řekne a/, ale nikdy b/. Jako jasná věc se celým představením line, že my, ti správní, víme, co a jak je dobře, kde je dobro, a kde zlo, a my to teď tomu zlu nandáme a zesměšníme ho, jak si zaslouží, přičemž využijeme hlavní, tedy mainstreamový názor našich médií, hlavně veřejnoprávní televize, která je svou objektivitou proslulá. Nu, a ve svém nadšení si soudruzi nevšimli, že jejich satira je asi tak objevná jako Televarieté nebo dělání si srandy z toho, že nedošly gumičky. Zcela nejhorší jsou ale písničky - takové angažované songy jsem snad naposledy slyšel na festivalu politické písně, nebo jak se ta soutěž jmenovala. Jako já těm lidem neberu nadšení a zápal pro věc, ale když si účelově vyzobu jen to, co se mi hodí, a zbytek okázale ignoruji, skutečně pak připomínám jen angažovaného svazáka blahé paměti, který vždy přesně věděl, kdo je náš třídní nepřítel, a jak tyhle kulaky a západní revanšisty odhalit a zesměšnit. (Mimochodem, myslím, že většina diváků netuší, že ten největší rádoby Ovčáčkův blábol na konci je ze Zahradní slavnosti od Havla.) ()
Tvůrcům nelze upřít snahu a skvělé načasování v době, kdy se mediálně řešilo státní vyznamenání nebo Forejtova kauza. Bohužel je vidět, že je to celé spíchnuté horkou scénáristickou jehlou. Jediným nosným prvkem je poměrně povedená parodie Jiřího Ovčáčka, ale i tak je dávkování humoru a úderných hlášek hodně slabé. A hudební vystoupení jsou při podobných kabaretních vystoupeních čím dál tím větším zlem. ()
Nevtipné. Opakování už proběhlých rozhovorů (takřka slovo od slova), "zpívání", špatné imitovaní, přehrávání a používání sprostých slov bezdůvodně, nedělá dobrou komedii, alespoň teda podle mě. Jestli má toto vystoupení rozesmát svou trapností, tak bohužel neholduji tomuto typu humoru. ()
I když to je kabaret, který reaguje na aktuální politické hnutí, nemůžu si pomoct, ale celkové pojetí mě prostě nebavilo. Humor je zde příšerný, nebylo zde nic, čemu by se dalo zasmát, snad jen tomu, že představitel Ovčáčka je celkem přesný. Nestačilo to ale na to, aby mě to skutečně dovedlo zabavit, byť jen na chvíli. ()
Zlíňáci se dvanáctým obrazem trefili do černého. Na Ovčáčka jsem se těšil, je pravdou, že má svoje mínusy. Ale nápadem, metaforami, výkony, atmosférou je geniální. Nejde o přímou komedii. Ta hořkost a naléhavost celé inscenace občas nepříjemně zamrazí. A právě scéna se skleničkami je toho důkazem. Ano, je to drzé a absurdní, ano, je to odvážné, a ano, je to kontroverzní. Ale taky je to odraz naší republiky, která do světa vše, co je ve hře přímo řve. A tady se lidi pozastavují nad tím, že si úspěšní divadelníci nenechají srát na hlavu a říkají Ovčáčkem čtveráčkem nahlas svůj názor, že se jim současný stav nelíbí, a lidé po nich za to budou doslova plivat? Divadelní Ovčáček má v sobě poselství. Tleskám. "Já nejsem Ovčáček!" P.S. Drazí divadelníci, pokud se někdy dostanete k mému komentáři, doufám, že vás potěší. Na živo jste úžasní a touhle hrou dokazujete svou všestrannost a odvahu. Těším se na pokračování, tentokrát ho snad uvidím přímo ve zlínském divadle. ()
Úvodní část s rodičema nic moc, ale pak jsem se docela nasmála. ()
Největším problémem tohohle představení je asi to, že za sebou jen skládá to, co řekl někdo jiný. Zemanův lokaj a dvorní klaun Jiří Ovčáček si ovšem zesměšnění zaslouží. Některé humorné prvky šly mimo mě (nikdy jsem neviděl Havlovu Zahradní slavnost, takže mi úvodní část přišla moc dada), jiné nevím, jestli nejsou spíš trapné a nedůstojné (čínský zpěv). Jsem ale rád, že to vzniklo, i když je na tom nejabsurdnější to, že to z velké části vychází ze skutečnosti. (1 185.) ()
Tímto záznamem představení jsem si udělala definitivní tečku za Zemanem, Ovčáčkem a dalším hradním parazitem. Škoda že zde nebylo více Ovčáčka, protože byl opravdu nejkomičtější. Chvíle s dalajlámou byly taky moc povedené. Část s chaosem byla geniální. Viděla jsem i dost hluchých a amatérských míst, ale chápu, že vše bylo spíchnuto horkou jehlou. Díky, Zlíne :) ()
Jako každá jiná politická satira i Ovčáček upadne v zapomění, až propíraná politická kauza přestane být aktuální. Ne divadelní představení, ale kabaret, s herci, kteří čtou repliky ze scénářů. Místy vtipné a nápadité, ale pro člověka neznající pozadí kauzy určitě nezáživné. Oceňuji, že představení bylo sepsáno takřka na koleni a už za týden se hrálo. Oceňuji, že se vůbec najde soubor, který se do satiry a hořkosladké kritiky prezidenta vůbec pustí. Myšlenka a námět ale stále vítězí nad formou provedení, a druhý díl, obávám se, vyjeté koleje neopustí a půjde o podobně punkový underground. 79% ()
Ačkoliv Ovčáček je zde naprosto geniální (jak také jinak, že), očekával jsem od tohodle kabaretu mnohem víc. Ovčáček čtveráček není špatný (to ani nemůže, že), má mnoho vtipných a opravdu dobrých scén, jenomže ty se pravidelně střídají se scénami nudnými a i přes pohodovou délku se to ke konci už docela vleče. Viděl jsem to určitě už víc jak před rokem a to, že si z toho vlastně nic nepamatuju, také o mnohém svědčí. Zemanův hradní šašek je sice svou trapností naprosto nepřekonatelný, ale ve výsledku to není nic víc, než jen průměrné představení, které ovšem při sledování nijak neurazí a pobaví. Pak ale upadne v zapomnění. 60%. Marek Příkazský si ovšem zaslouží nějaká ocenění, do Ovčáčka se totiž převtělil naprosto skvostně. A vlastně jen díky němu je to tak dobré. ()
Dalo se čekat, že obrovský mediální hype, který toto představení od začátku provázel, byl přehnaný, ale podcenil jsem jak moc. Nelze se divit, že to není hra nijak sofistikovaná, když se autoři několikrát nechali slyšet, že ji napsali a nazkoušeli za pár dnů, ale že půjde o tak nevtipnej a nezajímavej štěk je smutným překvapením. Písničky člověk musí vyloženě protrpět, několikrát se pousměje a to je vše. Jediný, co na představení opravdu stojí za to - první a poslední obraz u Ovčáků doma - je skoro doslova převzato z Havlovy Zahradní slavnosti. ()
Místy slabší, místy silné, tak za 3*. ()
Odpad rozhodně nedávám kvůli tomu, že bych byl fanouškem Jiřího Ovčačka a cítil urážku na jeho cti tímto dílem, naopak. Nejnižší hodnocení dávám proto, že Ovčáček čtveráček je velice špatné a nevtipné představení zavánějící amatérštinou. Je mi jasné, že to celé vzniklo narychlo a v době prvního uvedení mohlo jít pro některé diváky o příjemné překvapení, které se vynořilo odnikud, ale s odstupem nelze hodnotit jinak, než negativně. Tvůrci se jistě snažili napodobit formu a auru geniálního Ivánku kamaráde, ale Čtvrtníček je jenom jeden a tvůrci čtveráčka mu nesahají ani po kotníky a jejich satira vlastně ani satirou moc není a místo humoru nabízí pouze trapnost. Titulní herec napodobuje prezidentova mluvčího výtečně, ale tím pochvaly končí. Ruce pryč, pusťte si raději libovolné veřejné vystoupení reálného Ovčáčka, budete se u něho bavit více. ()
Nevím, jak ostatní, ale já se u tohoto divadelního záznamu docela pobavila. Byť nevyhledávám tento typ humoru, inscenace se mi líbila. A ztvárnění představitelů především. Hra měla smysl, což oceňuji, netáhla se, i když mohla být kratší. To že si herci pomáhali divadelními scénáři mi nijak nevadilo a i kdyby mi to vadilo, stejně to není můj problém. A stejně tak jako Ovčáček se držím toho, že jsem a zároveň nejsem, souhlasím i nesouhlasím a mluvím i mlčím. Nad hrou se musím jenom pousmát a myslet si svoje. Hrad má totiž svá prohlášení a někteří mají i svoje fakta. ()
Naprostá zbytečnost, která do divadla vůbec nepatří.Navíc je mnohem zábavnější si pustit toho obrýleného čůráka, toho patolízala a Ovarovu podržtašku v originále, protože něco takového prostě nevymyslíš. ()
Reklama